— LXXIV - 



Gaud. Koch" 1 ). De har de for P. hybrida Gaud, i Modsætning til P. Chaixi 

 karakteristiske Uldhaar ved Inderavnens Grund og tilhører altsaa den nævnte 

 Art, men det er netop den af Liebmann „ved Rungsted" fundne Plante, som 

 Lange omhandler og beskriver i sin Haandbog 1ste Udg. (1851), S. 74, hvor han 

 udtrykkelig bemærker, at han intet andet dansk Voksested kender, og det er 

 saaledes rigtigt nok, naar han — om Rungsted-Planten — skriver, at den har 



„Inderavnerne ved Grunden omgivne af løs Uld". Herefter kan der altsaa 



ingen Tvivl være om, hvilken Art Lange har for Øje i Haandbogens 1ste Udg., 

 hvor han opfører Planten under det efter P. sudetica var. remota hos Fries 

 Novit, fl. Suec. ed. 2 (1828), p. 11 optagne Navn P. sudetica-remota Fr., idet 

 han af Forsigtighed ikke tør bruge P. hybrida Gaud., som allerede Fries havde 

 anført som Synonym. „Jeg finder ingen Kjendetegn, hvorved vore Expl. afvige 

 fra Beskr. af P. hybrida Gaud.", skriver han, „men da jeg hverken har seet 

 Afbildning eller Expl. af denne Art, og da den hos os fundne Form er aldeles 

 lig den fra Skåne, har jeg beholdt det Navn, hvorunder den af Fr. er beskreven 

 for Skandinavien". Endnu i Haandbogens 2den Udg. (1856—59), S. 81, hvor 

 Navnet skrives P. {sudetica)* remota, kender Lange kun det ene gamle Vokse- 

 sted, og Beskrivelsen stemmer saaledes ogsaa her med den virkelig foreliggende 

 Plante, men i Haandbogens 3dje Udg. (1864), S. 91 f. er Forholdet væsenlig for- 

 andret. Beskrivelsen er den samme, men Navnet er nu ændret til „P. sudetica 

 Hänke", „da den hos os fundne Form er aldeles lig den i Sverige og Norge fore- 

 kommende Art, som efter Fries (bot. not. 1858, p. 130) er den ægte P sude- 

 tica Hänke", og dernæst er der kommet to nye Voksesteder til, idet Lange til 

 sin „P. sudetica Hänke" henfører en Plante, som i Mellemtiden var funden af 

 V. Schmidt ved „Rydhave ved Holstebro", og en Plante, som af P. Nielsen 

 1859 var funden i „Lunden ved Flakkebjerg Institut", hvor den, som Finderen 

 senere (Bot. Tidsskr. VI [1872—74], 333) bemærker, „vistnok oprindelig er ind- 

 ført, men nu findes i Mængde". Eksemplarer af disse Planter i Bot. Museum 

 mangler Uldhaar ved Inderavnens Grund og viser sig begge at være P. Chaixi 

 Vill., og det samme er Tilfældet med Eksemplarer fra to i Haandbogens 4de 

 Udg. (1886—88), S. 87 nytilkomne Lokaliteter, Skaarup paa Fyn, „mellem Buske 

 i Haver" (leg. Rostrup 1874), og Riserup paa Falster i „Præstegaardshaven i 

 det samme Busket, hvor Luzula albida vokser" (leg. H. P. G. Koch 1878). — Idet 

 Lange altsaa har overset, at Eksemplarerne fra alle de her nævnte Lokaliteter 

 tilhører en anden Art end den gamle P. hybrida Gaud, fra Rungsted, er Resul- 

 tatet i Haandbogens to sidste Udgaver blevet det, at medens selve Beskrivelsen, 

 der væsenlig uforandret er overført fra den ene Udgave til den anden, kun 

 passer paa Rungsted-Planten men ikke paa alle de andre Voksesteders P. Chaixi, 



») Efter A. & G., Syn. II, 1, 424 omfatter „P. hybrida Gaud." i Kochs Synopsis 

 ed. 1, p. 805 (1837) — som Liebmann maa sigte til, hvis hans Etikette da 

 ikke først skulde være skreven, efter at ed. 2 (1843—45) var udkommen — 

 bl. a. P Chaixi Vill. B. laxa A. & G. Uden nærmere at indlade mig herpaa 

 skal jeg blot bemærke, at A. & G. under den nævnte B. laxa („Rispe sehr 

 locker ausgebreitet. Rispenäste dünn, sehr verlängert, an der Spitze einige 

 nicht sehr genäherte Aehrchen tragend") maa have inddraget Former af 

 P. hybrida Vill., hvis Uldhaar ved Inderavnens Grund ikke udtrykkelig har 

 været nævnte i ældre Beskrivelser. Til B. laxa henregnes saaledes P. 

 sudetica var. remota Fr. (se nedenfor), ligesom alt, hvad der i Sverrig og 

 Danmark findes af P. hybrida Gaud, og P. Chaixi Vill., opføres under P. 

 Chaixi Vill., vel sagtens fordi baade Lange og Hartman alene har „P. sude- 

 tica Hänke.". 



