— LXXV — 



passer derimod Navnet „P. sudetica Hänke", efter hvad man nu mener, ikke 

 til Rungsted-Planten, som virkelig er beskreven, men er ved en halv Tilfældig- 

 hed blevet rigtigt for den i Haandbogen ikke beskrevne P Chaixi Vill. fra alle 

 de andre anførte Voksesteder. 



Angaaende de to her omhandlede Arter, der begge er ret anselige Planter 

 med brede Blade og tveægget sammentrykte Bladskeder og Stængler, skal jeg 

 endnu kun tilføje følgende (jfr. Neuman, Sver. Flora S. 741 f.): 



P. hybrida Gaud, har jævnt afsmalnende, langt tilspidsede Blade, en løs 

 Top med (indtil 13 Cm.) lange, fine, kun i Spidsen aksbærende Grene og Uld- 

 haar ved Inderavnens Grund. Den fandtes som nævnt 1837 i „Krat ved Rung- 

 stedlund" af Liebmann, men foruden fra dette Voksested findes i Bot. Museum 

 kun Eksemplarer fra den ligeledes ovennævnte „Porsmose ved Gisselfeld" 

 („Holmegaards Porsmose", Lange, Rettelser og Tilføjelser 1897, S. 8), hvor den 

 efter en af Rostrups Etiketter 1892 fandtes „i Mængde spredt i en sumpet Birke- 

 skov", samt endelig fra Antvorskov Skov („Afd. Nykobbel", Lange, 1. c), hvor 

 G. Kamman 1891 fandt den paa „Kjærgrund mellem Brægner (Lastrea spinu- 

 losa)". Hidtil er P. hybrida altsaa her i Landet kun bemærket paa Sjælland, 

 paa fugtig Grund i Skove og Krat, ganske som i Sverrig, hvor den vokser i 

 „fuktiga lundar, helst i bergstrakter" og foruden i nordligere Egne ogsaa er 

 funden i Skaane (Neuman S. 742). 



P. Chaixi Vill. p= P. sudetica Haenke har bredere, (særlig paa de golde 

 Rodskud) i Spidsen pludselig kappeformet sammendragne Blade, tættere Top 

 med kortere (indtil 5 Cm. lange), fra eller nedenfor Midten aksbærende Grene 

 med større Smaaaks og savner Uldhaar ved Inderavnens Grund. Som det af 

 det ovenanførte fremgaar, forekommer den (for saa vidt tilstrækkelige Oplys- 

 ninger foreligger) stedse paa saadanne Steder, hvor den med Rimelighed kan 

 antages at være fremkommen af fremmed, indført Frø 1 ), ganske paa samme 

 Maade som den i Sverrig kun er funden i Parker og Haver (Neuman S. 742). 

 Særlig Eksemplarerne fra Riserup Præstegaardshave har en temmelig løs, ud- 

 bredt Top og maa vel derefter henføres til P. Chaixi Vill. B. laxa A. & G., der 

 efter A. & G., Syn, II, 1, 424 hyppig forekommer paa tilsaaede Steder, medens 

 et Eksemplar i Bot. Museum med violet anløben Top fra „Kølleskov ved Svend- 

 borg" (leg. P. M. Pedersen 1902) vel hører til var. puvpurascens Hausskn. 



2. Euphrasia suecica Murb. & Wettst. 

 Efter at Euphrasia nemorosa Pers. 1902 var funden af Ostenfeld paa 

 Lolland og mulig tillige paa Langeland (Bot. Tidsskr. XXV, 1903, p. XL VI), var 

 E. montana Jord. og E. suecica Murb. & Wettst. de to Arter, der nærmest stod 

 for Tur til at findes her i Landet, og som man vel snarest skulde vente at 

 træffe paa Sjælland, da de vokser flere Steder i Skaane. Paa Sjælland er dog, 

 saa vidt vides, hidtil ingen af dem funden, men derimod bemærkede jeg sidst 

 i Juni 1904 den ene af dem, E. suecica, paa en temmelig tør Moseeng i Vest- 

 kanten af Silkeborg Vesterskov ud mod Tranevig. Den har altsaa vist sig ogsaa 

 at tilhøre vor Flora og er maaske ikke særlig sjælden i Midtjylland, idet jeg 

 senere har set, at en Euphrasia, jeg i Juli 1896 fandt ved og mellem Buske 

 paa en Eng ved Thor-Sø pr. Silkeborg, ligeledes maa henføres til E. suecica, 

 der habituelt i høj Grad ligner E. tenuis (Brenn.) Wettst., men let skælnes fra 

 denne ved at savne Kirtelhaar paa Brakteer og Bægre. 



J ) Jfr. Lange i Bot. Tidsskr. XX, 248. 



f* 



