— LXXXIV — 



hurtigt, naar Fygningen hører op, en Mængde Mosser og Lichener samt spredte 

 Eksemplarer af Weingaertneria-Klittens Planter. 



I de levende Klitter (dog kun i de lavere) er det meget almindeligt at finde 

 en lille brun Paddehat, som Lærer Severin Petersen har bestemt til Inocybe 

 maritima. Den fruktificerer hele Sommeren og vokser i det rene Klitsand, 

 medens ellers de Svampe, man finder i Klitterne (Arter af Stropharia, Panaeolus, 

 Anillaria o. a.) ved nærmere Eftersyn viser sig at vokse paa Gødning eller 

 lignende Substrater. Psilocybe ammophila voksede dog i rent Klitsand ved 

 Skagens Nordstrand. 



Milerne er de helt vegetationslose Klitter ; de største er som bekendt 

 Raabjerg Mile Syd for Kandestederne og Kirkemilen Syd for Skagens gamle 

 Kirke. Raabjerg Mile har, efter Reboernes Udsagn, fuldstændig skiftet Ud- 

 seende i Julestormen 1902. Medens der i Sommeren 1902 væsentlig var een 

 jævnt stigende Flade mod NV. og eet Fald mod SØ., er der nu en Mængde 

 smaa Fald over hele Milen. 



Fra Calamagrostis-Klitterne (naturlige og kunstige) er der selvfølgelig de 

 jævneste Overgange til We i ngaertneria- Klitten. Karakterplanterne er her: 

 Weingaertneria canescens, Koéleria cimbrica, Festuca rubra, Carex arenaria; 

 desuden findes her : Viola maritima subsp. coniophila og stenochila, Hieracium 

 umbellatum, Lotus corniculatus, Linaria vulgaris, Jasione mont ana, Anthyllis 

 vulneraria, Artemisia campestris, Galium verum, Sedum acre, Hypochaeris 

 radicata, Viola canina, Campanula rotundifolia (Rosa pimpinelli folia, Salix 

 repens, Hippophaes rhamnoides). Alle disse Planter har i større eller mindre 

 Grad Evne til at taale Sandfygning, idet de kan danne forlængede Stængelled 

 og derved skyde op gennem det paaføgne Sand. Tillige har de fleste af dem 

 en stærk Rirodsdannelse. Foredragsholderen foreviste Præparater de fleste af 

 af disse Planter. — Senere kommer andre Planter til, f. Eks. Thymus serpyllum, 

 Empetrum nigrum, Air a praecox, A. caryophyllea, Agrostis vulgaris, Holcus 

 lanatus, Bromus mollis, Phleum arenarium, Armeria elongata, Cerastium 

 semidecandrum. Ogsaa Mosser kommer der frem, især Stereodon-F ormer, Di- 

 cranum scoparium, Polytrichum piliferum, P. juniperinum, Tortula ruralis og 

 i Mostæpperne Peltigera canina. Den første Lichen, der indfinder sig, er 

 Cornicularia aculeata, senere kommer Cladonia rangi ferina, C. rangi formis og 

 andre, hvorved Weingaertneria-Klitten efterhaanden kan gaa over til Lichen- 

 Klit. Dette er dog kun meget sjældent Tilfældet paa Skagens Odde. Wein- 

 gaertneria-Klitterne er aabenbart for svage til at kunne modstaa den stærke 

 Rlæst, de bryder op igen og maa paany dæmpes ved Klittag-Plantning. Naar 

 Calamagrostis arenaria efterhaanden maa give Plads for Weingaertneria- Klittens 

 Planter, maa det sikkert bero paa fysiske og kemiske Aarsager; hermed stemmer 

 Reboernes Erfaring, at det er vanskeligt at faa Klittaget til at gro i gamle „døde" 

 Klitter, hvorfor disse nu ofte dæmpes ved Lyngpaalægning i Stedet for ved 

 Klittagplantning. 



Lichen-Klitten kan fremgaa naturligt af Weingaertneria-Klitten. Lichenerne 

 er: Cornicularia aculeata, Cladonia rangiferina, C. rangiformis, C. foliacea, 

 C. uncialis, C. furcata, C. gracilis, C. coccifera, C. Floerkiana, Cetraria glauca, 

 Peltigera canina; sjældnere er det at træffe Eksemplarer af Stereocaulon- Arter. 

 Men foruden Lichenerne spiller i disse Klitter Mosserne en stor Rolle, navnlig 

 Arter af Stereodon, Grimmia, Tortula, Dicranum og Polytrichum. Men des- 

 uden kan man i dette Lichen-Mos-Tæppe træffe spredte Eksemplarer af alle 

 Weingaertneria-Klittens Planter (Overgangen fra Weingaertneria-Klit til Lichen- 



