35 



gjenfinde vi. og der særlig udprægede, hos Slægten Til- 

 madoche, som i Virkeligheden ogsaa vanskelig lader sig ad- 

 skille fra Physanim. Det fra Sporocystens Grund straale- 

 formig udgaaende GapiUitium forgrener sig gaffelforniig : de 

 enkelte Traade ere atter forenede ved Anastomoser og for- 

 synede med faa og smaa, regelmæssig tenformede Kalk- 

 beholdere (Tab. 4, Fig. 10). De tre her omtalte Slægter 

 Badhamia, Pkysaruwi og Tihnadoche danne saaledes en 

 sammenhængende Hovedrække indenfor Physaraceerne. 



Til Physarum slutte sig Slægterne F?^/^(/0; Crater i iim og 

 Leocarjptfs. Fidigo afviger fra Physaruin ved, at Sporo- 

 cysterne ere forenede i Æthalier: hertil Andes imidlertid 

 noget tilsvarende hos de Phy sårum- Arier, hvis Sporocyster 

 ere meget tæt samlede, f. Eks. P. contextum, der desuden 

 i Farve stemmer overens med Fidigo. Craterium har fuld- 

 stændig P/? //sar i/«/ -GapiUitium men udmærker sig ved, at 

 den øverste Del af Peridiet mod Sporemodningen sprænges 

 af som et Laag (Tab. 4, Fig. 12 og 13). Hos Leocarpus 

 er Capillitiets Kalkbeholdere mindre udviklede, medens Pe- 

 ridiet er af en fastere Beskaffenhed end hos nogen anden 

 Physaracé. 



Vi have i det Foregaaende set, hvorledes Gapillitiets 

 Kalkholdighed aftager fra Badhamia til Tilmadoche, samtidig 

 med at de enkelte Gapillitie-Elementer ordne sig mere og 

 mere regelmæssig, idet de straaleformig udgaa fra Sporo- 

 cystens Grund eller fra den op i Sporocysten som Golu- 

 mella forlængede Stilk. Hos Didymiaceerne ere Kalkholderne 

 endelig helt forsvundne eller optræde kun rent undtagelses- 

 vis som smaa tenformede Udvidelser, der minde om Td- 

 madoche. Gapillitiet er her allevegne straaleformig ordnet, 

 og dets enkelte Elementer enten helt frie eller forbundne 

 ved Anastomoser, Peridiet er som hos Physaraceernes 

 Familie paa sin Overflade incrusteret med Kalk, der hos 

 Chondrioderma er tilstede i Form af amorfe Korn ligesom 

 hos denne, medens den hos Didymium og Spumaria op- 

 træder som enkelte Krystaller eller Druser (Tab, 5, Fig, 5), 



Hos nogle Chofulrioderma-Arier, f. Eks, C. Michelii og 



3* 



