28 



Stereoneineae sætter Zopf dernæst ligesom Rostafinski en 

 skarp Adskillelse mellem de kalkførende og de kalkløse 

 Former, en Adskillelse der i Virkeligheden næppe er be- 

 rettiget. Og hvad Coelonemeae angaar, da lader Zopf denne 

 Gruppe foruden de egentlige Goelonemeer omfatte de et- 

 hvert Spor af Gapillitium manglende Liceaceer, idet han, 

 som det synes uden tilstrækkelig Grund, betragter dem 

 som simplificerede, oprindelig capillitieførende Former. 



IL 



Forsøg til en Myxomyceternes Systematik. 



Ved saa simpelt byggede Organismer som Myxomyceterne 

 har man i det Hele taget kun at gjøre med faa Karakterer, 

 og endnu færre ere de, der med Fordel kumie benyttes 

 ved Bestemmelsen af Formernes Slægtskab. 



Sværmecelle-, Amøbe- og Plasmodiestadiet, i det Hele 

 den vegetative Del af M^-Ttomyceternes Udvikling, optræder 

 næsten fuldkommen ens hos alle de Former, man i disse 

 Henseender har undersøgt; man kunde ogsaa paa Forhaand 

 slutte, at der her ikke kunde blive Tale om nogen større 

 Differentiering. Der er ganske vist Forskjel paa Plasmodiets 

 Farve hos forskj eilige Arter, men dette har kun ringe 

 systematisk Betydning, da Farven ofte er forskjellig hos 

 hverandre iøvrigt meget nærstaaende Arter. Hvorvidt der 

 kan hentes Karakterer fra Plasmodiets Forgreningsmaade 

 o. s. V., lader sig for Øjeblikket ikke af gjøre. 



De systematiske Karakterer maa altsaa søges i Fructi- 

 ficationsstadiet og navnlig i Gapiliitiets eller Sporesprednings- 

 apparatets forskjellige Uddannelse; men her optræder saa 

 ogsaa til Gjengjæld en stor Mangfoldighed af Variationer, 

 der dog ved en nærmere Betragtning falder i fire Hoved- 

 grupper svarende til d(^ ihv i det følgende opstillede Under- 

 ordener. 



Vinden er om ikke dn^ eneste saa dog den eneste 

 vigtige Sporespreder, og i Overensstenmielse hermed vil 

 man overall linde S])()i'esprc'(liiingsapparatet uddannet saa- 

 ledes, at del forliiiidrer Spon^'iie i altfor let at falde ud; 



