204 



Veronica alpina. 

 Jeg har undersøgt Blomster fra baade Grønlands Vest- 

 kyst (619—67 0 n. B.) og dens Østkyst (P. Eberlin) samt | 

 fra Finmarken og Nordland. De stemme med Alpernes og | 

 Dovres Exemplarer saaledes som Müller og Lindman 

 skildrer disse. De smaa, mørkt blaa Blomster have først 



kun en Diam. af 2V9— 3 Mm., men tilsidst kan den blive 



' - I 

 indtil 5— 5Y2 Mm. De ere proterogynt homogame og synes j 



vel skikkede til Selvbestøvning. Medens Kronen endnu er | 



næsten rør- eller tragtformet og altsaa kun lidet aabnet, ! 



kunne Anthererne være aabnede og ligge tæt op til Arret, I 



der kan ses fuldt af Pollenkorn, deriblandt mange spirende. 



Senere fjærnes Anthererne lidt mere fra Arret ved Støv- 



traadenes Udadbøjning, men ikke nær saa stærkt som hos 



V. saxaMlis; de ere endog ikke langt fra at forblive parallele 



med Griflen, og Anthererne ere derfor stadig i Nærheden 



af Arret. Jeg har i en ret vidt udsprungen Blomst set 



Arret aldeles bedækket med spirende Pollenkorn paa sin 



ene Side, hvilket sikkert maatte stamme fra den nærmest- 



staaende Støvknap. Skulde et Insekt besøge Blomsten, vil 



Selvbestøvning sikkert ogsaa ved dets Færden i Blomsten 



og Tryk mod Befrugtningsorganerne kunne bevirkes. 



Svælghaar findes ikke, og Støvtraadene ere ikke saa 

 afsmalnede mod Grunden som hos F. saxatilis. Frugt- 

 knuden er lige saa lang som Griflen og varierer glat eller 

 fint haaret. Müller tegner den haaret (Fig. 104), og 

 denne Form {lasiocarpa Hartm.) findes ogsaa i Sydgrønland 

 (Ivigtut); Haarene ere af samme Art som Bægerets, ofte 

 lidt knopformig opsvulmede i Enden. Den glatte Form synes 

 at være den almindeligste i Grønland; den har ogsaa færre 

 Haar paa Bægeret. 



En atavistisk Form med det bageste Kronafsnit dybt 

 sprtltet i to har jeg set paa Exemplarer fra Ivigtut. 



De vegetative Dele af disse to Veronica- Åiiev efe væ- 

 sentlig ens. De have nedliggende, uregelmæssig forgrenede, 

 fleraarige Stængler, og da Skuddenes blivende Dele vistnok 

 oftest hgge oven paa Jorden og ere forvedede, er det 



