205 



næsten rettest at kalde disse Arter for Halvbuske. Mange 

 Birødder udspringe fra disse Skuddele, især ved Bladfæstene, 

 saa at Aflægning maa kunne finde Sted og vist ogsaa fore- 

 gaar. De fra de nedliggende Stængler udspringende Skud 

 ere dels opstigende, enten florale eller sterile, der sandsyn- 

 ligvis ville blomstre i et følgende Aar, dels ere de smaa 

 udløbende Lavbladskud fra de mere dækkede Dele, eller dog 

 blege Skud, hvis Blade ere noget reducerede, selv om de 

 ikke helt ere Lavblade. — 



De andre Scrophulariaceer, jeg har undersøgt, høre alle 

 til Underfamilien Bhinanthinæ^ der foruden at være Halv- 

 snyltere have den Ejendommelighed, at Pollenkornene ere 

 tørre, glatte, kuglerunde og med Lethed falde ud af den 

 aabnede Anthér. Det er de samme Ejendommeligheder, 

 som udmærke de fleste Erieineer, og det er derfor ganske 

 naturHgt, at Blomsterne i disse to forskjelKge Grupper af 

 Planter vise visse fæUes Ejendommeligheder ved Siden af 

 de store indbyrdes Uligheder. 



Pedicularis. 



Vegetative Bygningstyper. Af saadanne er der 

 inden for Slægten flere, mindst 4. 



I. En første Type danne de dicykliske (2-aarige) eller 

 muhg pleiocykliske Arter. Hertil hører Fedic. palustris. 

 De mange helt visne og døde Exemplarer med tomme 

 Kapsler, som vi finde i vore Moser, vise tydelig, at Individet 

 døer efter den 1ste Blomstring. Unge Exemplarer, som jeg 

 samlede paa en Eng ved Stockholm om Efteraaret vare 

 sikkert Kimplanter fra det samme Aar; i alt Fald havde 

 de ikke blomstret endnu: de havde en kraftig Primrod og 

 havde haft en ret rig Roset af Løvblade, der nu havde 

 løsnet sig fra Stængelen med en fuldkomment glat Arflade, 

 aabenbart til Dels som Følge af Efteraarets første Frost- 

 nætter, og laa meget elegant og regelmæssig paa Jorden 

 om hvert Exemplar, som man netop derved blev sat i Stand 

 til med Lethed at finde. Men ovenfor de affaldne Løv- 

 blade sad den kraftige, af bredt ægdannede Knopskæl 



