209 



og fra denne udgaa andre til den øvre Del af Hjælmen, 

 først bueformede, derefter dannende netformede Anasto- 

 moser indbyrdes nær Spidsen (s. f. Ex. 32 G). Denne Nerve 

 ses undertiden noget fremstaaende paa Kronens Yderside 

 og kaldes af Müller „Listen". „Rullens" Betydning er efter 

 Müllers vistnok rigtige Opfattelse den, at gjøre Læberandens 

 nedre Del stiv og fast, saaledes at den ikke bøjer sig, naar 

 et fast Legeme presses ind i Læbespalten, men i hele sin 

 Længde viger ud til Siden, og idet dette sker, vil Over- 

 læbens Spids sænkes, og Spaltens øvre Ende og Støvknap- 

 perne vige ud fra hinanden: Pollen vil falde ud, og Insektet, 

 som besøger Blomsten, kommer til at røre ved Arret. 



Müller og andre, som følge ham, mene, at Insektet 

 Til indføre sin Sugesnabel i den øverste Del af Overlæbe- 

 spalten, hvor de tynde Rande ere og derved fremkalde en 

 Udvidning, der vil forplante sig til den nedre, fastere Del 

 og fremkalde de omtalte Bevægelser, Pollenudkastning m. m., 

 og han antager, at de mange smaa Vorter paa „Rullerne" 

 €re til Stede for at skræmme Humlerne fra at søge ind i 

 Blomsterne længere nede. Jeg anser dette for urigtigt ; selv 

 om Humlerne føre deres Sugesnabel ind i den øvre Halvdel 

 af Spalten, synes deres Bevægelser mig at vise, at de derfra 

 sænke den ned mellem de nedre Rande, og de kunne vist 

 næppe undgaa at gjøre dette. Ogsaa forekommer den 

 Tanke mig højst mærkværdig, at Berøring med disse smaa 

 Vorter skulde være i den Grad pinagtig eller ubehagelig for 

 Humlerne, at de undgaa, at komme i Berøring med Rul- 

 lerne. I lige Modsætning til Müller antager jeg, at Vor- 

 terne ere der, for at Sugesnabelen og Hovedet skulle 

 støde an mod dem og paa Grund af den Modstand, som 

 den ru Overflade byder, i saa meget højere Grad ryste 

 Hjælmen og Støvknapperne og ryste Pollen ud af dem. 

 Som en Støtte for denne Opfattelse vil jeg dels henvise til 

 de hos de følgende Slægter forekommende Bestøvnings- 

 mekanismer, dels til, at vi hos de saa mange Ligheds- 

 punkter frembydende Ericineer netop ogsaa træffe lignende 

 Ruheder (se min 1ste Afhandling, Bot. Tidsskr. 15 Bd.). 



Botanisk Tidsskrift, 17. Bind. 14 



