213 



røre ved det; Overlæbens Snæverhed og Hjælmens store 

 Fasthed ud mod Spidsen vil ogsaa virke hindrende. Støv- 

 traadene ere uden Haar. 



Mange Steder i V. Grønland lige op til Upernivik 

 (Ryder) er den funden med rig Frugt. Alt i Juli 1884 var 

 ny Frugt ansat ved 64^ og 67 <^ n. B. 



Pedicular is hirsuta L. 



kommer nær til flammea og maa ogsaa meget let kunne 

 bestøve sig selv. Jeg har allerede 1886 nærmere omtalt 

 og afbildet den i „Oversigt af d. K. Danske Vidensk. Selsk. 

 Forh." S. 144, og skal derfor her kun sige et Par Ord. 

 Blomsterne ere blegt rosenrøde med mørkere Svælg og Hjælm- 

 spids, sjældnere næsten rent hvide (f. Ex. Upernivik: Ryder). 

 De staa temmelig vandret. Kronrøret er som hos flammea 

 7—8 Mm. langt; Totallængden af Blomsten c. 13— 14 Mm. 

 Overlæbe-Spalten er i Almindelighed meget vid selv i de 

 unge Blomster, mest der hvor Rulle og Liste støde sammen, 

 (indtil 2 Mm.), saa at Spalten bliver rhombisk. Ogsaa her 

 ligger Griflen i Regelen helt indesluttet, og selv Arret bliver 

 ikke altid synligt udenfor Spaltens øvre Ende. I de fleste 

 Tilfælde ligger det bøjet ned foran Anthererne, endog ind 

 under dem, saa at Selvbestøvning neppe kan undgaaes. Svag 

 Proterogyni synes forekomme, og Arret er vistnok lidt 

 længere fremme i de yngre Blomster end senere, saa at 

 Krydsbestøvning maaske kan foregaa med disse. 



Sætter moden Frugt baade paa Spitzbergen og i Mellem- 

 Grønland; fandtes alt 19. Juh i Frugtsætning ved 67^ n. B. 

 i Grønland. 



Pedicularis lanata (Willd.) Cham. 



Exemplarer fra c. 67 og c. 72 — 73^ n. B. i Grønland ere 

 undersøgte. Denne Art falder endnu mere i Øjnene ved sin 

 rige, tætblomstrede Stand og den kraftig rosenrøde Farve 

 af Blomsterne; Overlæbens Spids og Svælg ere mørkere 

 end det øvrige. Den har ogsaa svag Duft, og Blomsterne 

 ere betydelig større end de to foregaaende Arters, nemlig med 



