224 



Blomstens Midtlinie forbinde de to Par paa lignende Maade, 

 saa at der altsaa dannes som en eneste stor, mangerummet 

 Pollenbeholder, fra hvilken alle Korn falde lige ned i eet 

 Rum, og en Udstrøen til Siderne er forhindret. 



Jeg betragter altsaa Rhinanthus-Blomsiens Bygning som 

 en Variation af samme Princip, der findes hos PedicularLs, 



Fig. 35. Rhinanthus major og minor. 



Rh. major A — F., fra Vest-Jylland. A; en yngre Blomst i næsten naturi. 

 Størrelse; Behaaring udeladt. B; Længdesnit, visende Delenes relative 

 Stilling. Paa Overlæben er der lange Haar ude ved Randen ud for Ind- 

 snittet. Anthererne ere aabne med en smal Spalte, og Pollen falder let 

 ud. Paa Arret er der endnu ingen Pollen. G; Arpapiller af samme, 

 ikke helt udvoxede. D; en ældre Blomst af samme Blomsterstand. E; 

 Dele af samme, Arpapillerne. Griflen er stærkere fremragende. Kronen 

 voxet fra 14 Mm. i A til 21 Mm., Røret fra 7—8 Mm. til 13. Griflen 

 har rettet sig; Anthererne ere vidt aabne. 



Rit. minor G— I; fra Island, G, Blomsten i nat. Størrelse. H og I 

 Dele af to Blomster. 



Og som en Bekræftelse af, at dennes Bygning er rigtig for- 

 staaet. Hine sniaa Pigge paa„ Rullerne" findes ikke for at 

 skræmme Huiiilerne, som Müller mener, og som han ogsaa 

 antager for Ehinanthus'^ Vedkommende (han skriver: „so dass 

 sich hier eine Hummel mit ihrer Rüssel nicht hineinwagt"), 

 men de ere til Stede her netop, for at Snabelen skal støde 



