240 



Silène inflata S m. — Foruden Tvekjønsbloiiister saa 

 jeg i Vestjylland ret ofte Hunblomster men derimod aldrig 

 Hanblomster. Hunblomsterne, der ere betydelig mindre end | 

 Tvekjønsblomsterne, have rudimentære Støvblade men i | 

 meget forskj el lige Stadier af Undertrykkelse ; hos nogle vare 

 de rudimentære Støvblade af Længde med Frugtknuden i 

 den fuldt udsprungne Blomst, hos andre næsten usynlige; 

 i sidste Tilfælde vare Kronbladpladerne meget mindre, 

 næsten kun halvt saa lange som i første. 



Mentha ar ve ns i s L. — Hunlige hidivider omtrent 

 lige saa almindelige som hidivider med Tvekjønsblomster. ' 

 I Overensstemmelse med Iagttagelser i andre Egne vare ' 

 Hunblomsterne betydelig mindre end Tvekjønsblomsterne; 

 men jeg saa dog paa et enkelt Sted, i Engene ved Varde, 

 Hunblomster, som ikke vare kjendelig mindre end de Tve- 

 kjønnede; paa samme Sted fandtes Hunblomster, hvis 

 Krones Svælg var aldeles glat. i 



Thy mus S er py Hum L. — Denne Plante er over- j 

 ordentlig almindelig paa de indre, mere dæmpede Klitter 

 ved Nymindegab, og jeg havde derfor her Lejhghed til at 

 undersøge en stor Mængde hidivider. Tvekjønnede og hun- 

 Uge Individer vare, saavidt det kan afgjøres ved et Skjøn, 

 lige almindelige, eller maaske havde endog de hunlige 

 Overvægten, hvilket i Kraft af Lokaliteten stemmer vel 

 overens med Darwins Bemærkninger i „The different 

 forms of flowers on plants of the same species" Pag. 301, 

 hvor Darwin, efter at have gjort opmærksom paa, at tve- 

 kjønnede Individer i Almindelighed ere hyppigere end hun- 

 lige, siger: „A very dry station apparently favours the 

 precence of the female form"! Et Skjøn over Forholdet i 

 Antal mellem tvekjønnede og hunlige Individer i Klitterne 

 ved Nymindegab var saa meget lettere at gjøre, som der 

 her viste sig en paafaldende Forskj el i Farven af de to 

 Slags Individers Blomster. Alle Tvekjønsblomster havde en 

 bestemt lys, rød Farve, medens Hunblomsterne vare be- 

 tydelig mørkere; Forskjellen var saa paafaldende, at efter 

 at jeg var bleven opmærksom paa dette Forhold, kunde jeg 



