800 



phila Schwackeana, mangle Rodhaar, virkelig fortjener Navn 

 af Regel, have vi Trin ris major en Undtagelse til; thi her 

 findes, ganske vist kun faa, kortere, grenede Rodhaar. 



Gentralcylinderen (Fig. 3) viser, som almindeligt er hos 

 Saprofyter, en betydelig Reduktion i Antallet af sine Ele- 

 menter. I dens Midte vil man finde tre à fire (i særdeles 

 tynde Rødder endog kun et à to) Kar, samt nogle faa 

 derved leirede, særdeles snevre Elementer, Leptomet (Q, og 

 endelig omkring det Hele et smaacellet, men ret tydeligt 

 Perikambium Den sædvanlige Sondring i Hadromstraa- 

 ler og Leptomgrupper , som man kjender fra Tværsnittet 

 af næsten enhver anden Rod, men som Johows Under- 

 søgelser dog hos nogle Saprofyter have fundet upaaviselig^ 

 er altsaa ogsaa her opgivet. Vi have saaledes med et af 

 de mindre almindelige Tilfælde af abnorm Rodbygning 

 at gjøre. 



Blomsten. 



Blomstens anatomiske Struktur er i eet Punkt over- 

 ensstemmende med Stængelens og Ptodens. De parenky- 

 matiske Geller, særlig i Blomsterbund og Bioster, tildels 

 ogsaa i Frugtknude og Griffel, ere meget store, tyndvæg- 

 gede og forsynede med store, linseformede Kjerner. 



I Hanblomsten er Blomsterbunden jo særdeles eien- 

 dommehg ved sin stærke Opsvulmning. Miers har i sirt 

 første, ovenciterede Afhandling om Triuris undersøgt et 

 Længdesnit gjennem denne Del og fundet, at dets indre 

 Væv bestaaer af meget langstrakte Geller. Hvis dette er 

 er rigtigt, afviger Strukturen her fra den hos min Plante: 

 thi her ere Gellerne vel ualmindelig store, men rundagtige; 

 hele Opsvulmingen dækkes af en smaacellet Overhud. Der 

 findes ingen Karstrænge i denne Del af Blomsterbunden. 



Blosterbladene ere meget simpelt byggede. De bestaa 

 af et midterste, noget tykkere Parti, hvori den eneste Nerve 

 findes. De tyndere Sidedele af hvert Perigonblad ndgjøres 

 (paa Tværsnit) af tre Gellelag, nemlig en lav Epidermis paa 

 hider- og Ydersiden (dannet, set fra Fladen, af langagtige 



