603 



nedtill på främre sidan och till dels äfven på sidorna äro svarta, 

 hvilken färg på de främre extremiteterna sträcker sig högre upp. 

 De nedre delarne af extremiteterna för öfrigt rostgulaktiga eller 

 giilbrunaktiga, hos hanen å bakre sidorna af de främre till en del 

 med inblandning af hvitt. Svansen har vid roten ofvantill och 

 på sidorna samma färg som länden. Derutom hafva dess längre 

 hår — med undantag af dem vid svansspetsen , som äro hvita — 

 en mer eller mindre blek grågulaktig, i rostgult stötande färg, 

 och svart spets. Dessa svarta spetsar äro längre och talrikare 

 på undre sidan af svansen, med undantag af denna sidas inre 

 del, der de saknas. Ju äldre räfven är, desto större och renare 

 är den hvita svansspetsen. På svansens öfre sida ungefär 

 en tvärhand från dess bas är en liten svart fläck, hvilken ut- 

 märker läget för den ofvan anförde violkörteln. En hona har 

 den hvita färgen på strupen och bringan, äfvensom den svarta 

 på nedre delarne af extremiteterna mindre rena , och den förra 

 färgen sträcker sig icke öfver bröstet. Buken, äfvensom insidorna 

 af låren till större delen, sakna hvitt, och den förre har en af 

 rostbrunt och svart blandad färg. Den hvite svansspetsen och 

 färgen för öfrigt antyda, att denna hona, oaktadt dessa afvi- 

 kelser, är lika gammal som den beskrifne hanen. Den af Nilsson 

 (Illum. fig. t. Sk. Fauna, 4:de haft. pl. 13) lemnade figuren öfver 

 en räfhona utvisar emellertid , att äfven hon stundom i vinter- 

 drägten är hvitaktig på bröstet och buken. — I sommardrägten, 

 då hårfällen till följe af fällning är Irv/tare och mindre tät, är 

 färgen dunklare på ryggen och kroppssidorna, ehuru på länden 

 och låren de längre hårens ljusa ringar äro särdeles tydliga. — 

 De nyligen födda ungarne hafva en ullig hårfåll, och äro blå- 

 aktigt mörkgrå. Derefter ljusnar deras färg, så att en unge af 

 ungefär l l / 2 fots kroppslängd långs midten af öfre kroppssidan, 

 på kinderna och bogarne är gråbrun, och på sidorna af halsen 

 och kroppen, samt på låren blekt grågulaktig. Läpparne, hakan, 

 strupen och bringan äro gråhvitaktiga. Extremiteterna äro ned- 

 till svartaktiga. Svansen är korthårig, och har ofvan samma 

 färg som ryggen, och saknar hvit spets. Undertill är han mot 

 spetsen svartaktig. Öronen hafva sin normala form och färg. 



Af de individuella variationer uti färgen, som räfven är 

 underkastad, äro följande 3:ne oftast förekommande: 



1. Brandräf (variet. C. ferrugineus , Lin. Fn. Sv. och C. 

 Älopex, Idem: Syst. Nat. edit. 10:ma pag. 40). Bringan blå- 



