605 



också hufvudsakligen den samma. Cristce frontales externa 

 sammansmälta icke förr än bakom sutura eoronalis. Hjernskå- 

 len är mera kullrig än hos vargen. Sutura eoronalis bildar 

 vanligen en jemn , bakåt något konvex båge ; sällan l ) före- 

 ter den i midten en bakåt riktad trubbig vinkel. Hjessbenen 

 äro långsträckta, så att deras böjd eller bredd innehålles mera 

 än 1 7a gånger i deras längd. Bulla ossea äro temligen smala , 

 så att deras bredd innehålles mera än 1 1 / 2 gånger i deras längd, 

 och de tuber, som omsluta de yttre öronöppningarne , äro mycket 

 korta. Nackbenets basilardel har en låg köl långs midten, men 

 har inga uppsvällningar eller knölar å sidorna vid bulla ossea. 

 Processus paramastoidei äro korta, så att de icke eller knap- 

 past räcka längre ned än bulla ossea. Kilbenets stora vingar 

 sammanstöta med hjessbenen, och skilja pannbenen från fjäll- 

 benen. Det främre kilbenets kropp har å undre sidan en långs- 

 gående konvexitet eller köl, som stundom är ganska skarp och 

 stundom trubbig , och nästan sammanhänger med plogbenets köl. 

 Långs suturen mellan pannbenen, och äfven långs den mellan 

 näsbenen är en grop, och de sednare benen rycka stundom ungefär 

 lika långt tillbaka som öfverkäksbenen , men äro stundom kortare. 

 Den öfre profilkonturen företer framom pannan en tydlig men ej 

 stark sänkning öfver bakre ändarne af mellankäksbenen. Pann- 

 benens postorbitalutskott äro starkt utstående , och ofvan konkava, 

 och till större delen horisontella, ehuru med spetsen något nedåt 

 böjd. Okbenens postorbitalutskott äro otydliga, och fjällbenens 

 okbensutskott hafva , betraktade ofvanifrån , sina bakre kanter vid 

 basen riktade framåt och utåt. Orbita äro stora, och afståndet 

 mellan foramen lacrymale och spetsen af postorbitalutskottet 

 innehålles icke 3:ne gånger i detsamma mellan de bakre till 

 pannbenen stötande ändarne af öfverkäksbenen och framkanten 

 af mellankäksbenen. Underkäkens horisontella del har sin största 

 höjd under den bakre knöltanden, och dess kronutskott räcker, 

 äfven hos äldre individer, vanligen icke öfver den mest upp- 

 stående delen af kindbågen, samt har sin bakre kant föga eller 

 icke konkav. 



Bålen: Atlas har sidoutskotten något mindre än hos var» 

 gen, och deras sidokanter äro sneda och föga eller icke böjda. 

 Hyperapophyserna äro tydliga på 2:dra— 5:te halskotorna, och 



1) Å ett cranium af en yngre korsräf hafva vi iakttagit detta, 



