609 



Käfvens födoämnen i fritt tillstånd utgöras företrädesvis af 

 ryggradsdjur, men han förtär äfven ryggradslösa djur, såsom 

 insekter, kräftor, sniglar, musslor och daggmaskar, då nöden 

 dertill drifver honom. Standom uppsöker han bon af humlor, 

 för att äta den deri befintliga honungen, och i högsta nöden 

 lär han någon gång t. o. m. förtära vegetabilier. Sjelfva igel- 

 kotten, som eljest har ett godt skydd uti sitt taggiga pansar, 

 förstår han att öfverväldiga på det sätt, att han låter sin urin 

 på hans buksida, då han är hoprullad, och har nosen der be- 

 lägen, och derigenom tvingar honom att öppna sig. 



Räfven, liksom hunden och vargen, lefver i polygami, och 

 nere hanar närma sig honan under parningstiden. Der uppstå 

 då häftiga strider mellan hanarne, och den, som dervid blir 

 segrare , blir den gynnade älskaren; och denne lär sedermera 

 lemna honan något biträde vid vården om ungarne, och följ- 

 aktligen hålla sig i familjens grannskap , emedan äfven han slä- 

 par föda till dem, då de äro i boet, och sedan de blifvit så 

 pass försigkomna, att de jemte mjölken kunna förtära kött 1 ). 

 Parningstiden inträflar i slutet af Januari och i Februari, och 

 parningen verkställes på samma sätt som hundarnes, samt lär 

 ofta ske i kulan. Honan går drägtig i 9 veckor, och föder van- 

 ligen 4—5, men stundom 8—9 ungar, kvilka äro blinda de 10—14 

 första dygnen. Vid början af digifningen lemnar hon sällan boet, 

 och hanen förser henne under denna tid med föda. Modern är 

 mycket öm om ungarne, och vågar sitt lif för att skydda dem 2 ). 

 Då ungarne äro 5—6 veckor gamla gå de stundom ut ur boet 

 eller lyan, för att leka och sola sig. Märka de då någon fara, 

 rusa de pilsnabbt in igen. Märker modern något oråd, bort- 

 flyttar hon ungarne till ett annat ställe. "Redan i Juli månad 

 lemnar hela familjen lyan, och tager sitt sommarnöje uti sädes- 

 åkrar, hvarest den till tidsfördrif idkar jagt på unghare, möss, 

 gräshoppor och större skalbaggar m. m. Denna tid är ungarnes 

 uppfostringstid" (Gadamer). På senhösten upplöses familjen. 

 Följande året äro ungarne fullvuxna, och börja då para sig. 



I afseende på räfvens naturalhistoria för öfrigt och räfjagten 

 hänvisa vi till: 



H. Gadamer: Räfven och räfjagten; i Svenska Jägareförbundets 

 Nya Tidskrift, l:sta årgången (1863), pag. 88 & 178; och 



1) H. Gadamer: Sv. Jäg.förb:s Nya Tidskr., l:sta årg. (1863), pag. 93. 



2) Tidskr. för Jägare och Naturforskare 1833, pag. 477. 



