617 



mycket trakterad af smekningar. Den har dels ett skällande och 

 dels ett tjutande läte, och det förra är mera långsamt än hun- 

 dens, och slutas vanligen med ett tjut. 



Fjellräfvens föda utgöres på våra fjelltrakter och på de Si- 

 biriska tundrorna företrädesvis af sorkar och lemlar. Derföre 

 träffas han alltid talrikast på sådana ställen, der dessa djur äro 

 ymniga ; och derföre brukar han också åtfölja de tallösa skarorna 

 af utvandrande tjell-lemlar. Fångandet af dessa djur fordrar icke 

 användningen af någon vidare list och slughet; och detta är 

 sannolikt orsaken till att han i intelligens står långt efter räf- 

 ven. Då han derjemte förtär allt animaliskt, som är ätbart, så 

 är det tydligt, att han förgriper sig på diverse andra djur, som 

 förekomma i fjelltrakterna , t. ex. foglar och deras ägg och ungar. 

 Stundom uppsöker han lemningarne efter andra rofdjurs, t. ex. 

 isbjörnens, måltider. 



Fjellräfvens parningstid säges (enligt Skand. Fauna) infalla 

 i Mars och i början af April. Honan föder efter omkring 9 

 veckors drägtighet vid medlet af Juni från fyra ända till tretton ! ) 

 ungar, som redan till följande vinter äro i det närmaste full- 

 vuxna, och följande året fortplantningsskicklige. Det är att för- 

 moda, att de första året stanna qvar i föräldrarnes eller moderns 

 bo, och sedermera följande året tillreda egna bon i dettas grann- 

 skap eller i kolonien. 



Fam. URSID^:, J. E. Gray. 1825. 

 (Ann. of Phil. XXVI. 1825). 

 (Björndjur). 



Stora r of djur, med gr of och klumpig kroppsform, med 

 mer eller mindre bakåt sluttande länd, och tjocka extremiteter, 

 som äro af medelmåttig längd och plantigrada, samt alla fyra 

 försedda med 5 tår, beväpnade med stora och icke retractila 

 klor. Nosen är temligen lång och tjock, samt med bar spets. 

 Ögonen och Öronen äro små. Svansen mycket kort. — Craniet 

 är af en mer eller mindre långsträckt oval form , med af stån- 

 det mellan framkanten af mellankäksbenen och spetsen af pann- 

 benens postorbitalutskott i allmänhet mindre än detsamma mel- 



1) Detta sednare antal uppgifves af Axel Cnåttingius såsom maximum; 

 i Sv. Jäg.förb:s Nya Tidskr. , 4;de årg. , pag. 218. 



40* 



