619 



men äro tunnare än dessa. — Tungan är glatt. Blindtarm 

 saknas. Njurames lober äro skilda, så att njurarne hafva 

 ett drufklaslikt utseende. Penis har ett S-formigt ben. Tar- 

 men är 8 gånger längre än krojjpen. Analkörtlar saknas. 



De rofdjur, som vi räkna till denna familj, äro fåtaliga, och 

 utgöra alla endast ett eller ett par slägten, Ur sus och Melur sus. 

 J. E. Gray har visserligen på sednare tiden 1 ) delat si. Ursus 

 i 4, men de af honom för dessa anförda karakterer, synas, med 

 undantag af dem för si. Melur sus (= Ursus labiatus, auctor.) 

 vara af mindre vigt. Till slägtet Ursus höra 12 arter från Eu- 

 ropa, Asien, Afrika, Norra och Södra Amerika. Asien är den 

 verldsdel, som hyser de flesta af dessa, nemligen 8. Afrika och 

 Sydamerika hysa hvardera endast en art. 



Det nämnda si. Melur sus, Meyer, som torde kunna be- 

 traktas såsom verkligen generiskt skildt från si. Ursus , är isyn- 

 nerhet utmärkt derigenom att läpparne äro extensila, och i 

 öfverkäken förefinnas endast 4 framtänder, emedan de 2:ne mel- 

 lersta antingen icke utbildas, eller ock mycket tidigt fallabort. 

 Dit hörer endast Ursus labiatus, Desm. från Indien. Dernäst 

 företer isbjörnen, för hvilken Gray uppställt slägtet Thalassarcios, 

 mesta afvikelsen, derigenom att fotsulorna, med undantag af 

 några få små trampknölar, äro tätt håriga. Denna afvikelse torde 

 dock knappast kunna anses nog vigtig, för att derpå grunda 

 ett slägte. 



Den grofva och klumpiga kroppsbyggnaden utvisar, att björn- 

 djuren icke äro några särdeles rörliga eller snabba djur, om de 

 än äro mycket mjuka och böjliga i sina rörelser. Deras meren- 

 dels betydliga storlek gör emellertid, att deras lopp är ganska 

 lidande, och det kan ingalunda kallas trögt. Till ersättning för 

 saknaden af ett snabbare lopp äga de merendels förmågan att 

 klättra, och de ådagalägga dervid stor vighet. Deras styrka är 

 mycket stor. Af deras sinnesförmögenheter är synen minst ut- 

 bildad; lukten och hörseln äro deremot utmärkta. Dock skall, 

 enligt H. Falck, äfven synen vara god. De föra i allmänhet ett 

 ensligt lif, med undantag af parningstiden, och de tillfällen, då 

 modern och ungarne äro tillsamman. Den jemförelsevis ringa 

 utvecklingen af deras roftänder, dessas knöliga form, och den 



1) A Revision of the genera and species of Ursine Animals ( Ursidce) , 

 founded on the British Museum; in Proceed. of the Zoolog. Society of Lon- 

 don, 1864, pag. 677. 



