592 



förbis Nya Tidskr., 7:de årg., 1869, pag. 53 o. 55. Dock har 

 han under vintren 1870—1871 visat sig så sydligt som i när- 

 heten af Wexiö 1 ). Uti Wermland dödades under åren 1866— 

 1869 endast 21 vargar 2 ), och då bland dessa en stor del sanno- 

 likt utgjorts af ungar, är detta ett ringa antal för en provins al 

 sådan naturbeskaffenhet. Vi vilja här anföra hvad Kedaktören 

 af den förtjenstfulla Svenska Jägareförbundets Nya Tidskrift i dess 

 7:de årgång (1869) pag. 93 yttrar om detta ämne. "Vargarnes 

 antal i södra och mellersta Sverige har under de tre , fyra sista 

 årtiondena högst betydligt aftagit 3 ). Författare, som på sista 

 tiderna sysselsatt sig med vår däggdjursfauna, hafva dock e; 

 fäst uppmärksamhet vid denna märkliga förändring i vår djur- 

 verld, utan uppgifva fortfarande, att vargen är allmän. Der. 

 mycket betydande minskningen af hans antal är dock ett obe- 

 stridligt faktum , som på det otvetydigaste styrkes af länsstyrel- 

 sernas embetsberättelser. Sådana siffror, som att i Upsala lati! 

 under årfemten 1856—1860 dödades 46 vargar, men under år- 

 femten 1861—1865 endast 12; i Linköpings län under förn 

 tiderummet 37, under det sednare endast 2; i Kronobergs lär 

 under förra tidskiftet 65, men under det sednare endast 1 — 

 sådana siffror, säga vi, äro i sanning talande. Vid tillfälle skoh 

 vi återkomma till detta ämne, hvarom jägare i flere landsdelai 

 lemnat upplysningar; för närvarande vilja vi anföra endast hvac 

 en äldre jägare, Herr Sekreteraren C. Wennerström, härom med- 

 delat från norra Södermanland. Vargen har, säger den ärad( 

 Ins., pä de senaste 20 åren nästan alldeles försvunnit från vån 

 bygder, så att man nu mera knappast om vintrarne ser någol 

 vargspår, och märkes undantagsvis något sådant, så har varger 

 alltid på den isbelagda Mälaren kommit öfver från Westmanland, 

 Det verksammaste medlet till vargarnes förföljande, som häl 

 användts, har varit uppletande af lyorna." 



Enligt den officiella jagtstatis tiken i nämnde tidskrifts 5:te 

 årgång (1867), pag. 185, hade under femårsperioden 1861 — 1865 

 sex vargar blifvit dödade inom Kristianstads län i Skåne, så- 

 ledes sannolikt inom norra delen af denna provins ; men de med- 

 delanden om vildafveln, som de sednare årgångarne af denna 

 tidskrift innehålla, tyckas utvisa, att ingen varg under de sista 



1) Svenska Jägareförb:s Nya Tidskr., 9:de årg. (1871), pag. 165. 



2) Ibm pag. 26. 



3) I någon mån gäller detta också om de nordliga landskapen. 



