585 



Vid omkring 2—3 års ålder är vargen fullvuxen, och en 

 gammal varg kan väga 5 lispund. Hans ålder förmodas stiga 

 till 20—30 år (Svensk Zoologi). 



Kroppsformen och den starkt utbildade muskulaturen antyda 

 betydlig styrka. Midtelkroppen är tjock, och inknipningen vid 

 Ijumskarne obetydlig. Extremiteternas proportionerliga längd ut- 

 visar snabbt lopp , ehuru den grofva kroppsbyggnaden i någon 

 mån förminskar snabbheten. Honorna äro i allmänhet mindre 

 än hanarne, samt af spensligare byggnad. Nosen är utdragen 

 och temligen spetsig , samt högre än bred ; och hufvudets bakre 

 del är tjock och försedd med starka muskler, så att hjessan är 

 kullrig , och har en grund fördjupning långs midten. Sänkningen 

 framom pannan är tydlig , ehuru ej stark. Afståndet mellan nos- 

 spetsen och främre kanten af orbita är ungefär lika med det- 

 samma mellan samma kant och örat. Den bara nosspetsen är 

 temligen bred, och har mellan näsborrarne en vertical fåra, som 

 fortsättes öfver främre delen af öfverläppen och delar denne. 

 Ögonöppningen har sned riktning, men pupillen är rund. Iris 

 är gulaktig. Ögonen äro små, och ögonglobens diameter är unge- 

 fär 1 t. eller 30 mill. Morrhåren bilda 5 sneda rader på öfver- 

 läppen, och de längsta nå knappt till ögonen. 3:ne dylika före- 

 finnas under hakan, samt några bakom munvinklarne och ofvan 

 ögonen. Öronen äro temligen små, trubbigt tillspetsade, upp- 

 rättstående samt ludne både utan och innan, ehuru mindre så 

 på sednare sidan , der den nedre delen är naken. Deras yttre och 

 inre kanter förenas vid basen, men gränsen dem emellan der- 

 städes är dock tydlig. Främre och bakre extremiteterna äro 

 tjocka och starka , och hafva afnötta klospetsar och nakna tramp- 

 knölar. Af de förras 5 tår är den innersta helt liten, högt sit- 

 tande, och når på långt när icke till marken. Ett godt stycke 

 ofvan denna tå hafva dessa extremiteter å bakre sidan en stor 

 och naken knöl. De bakre extremiteterna, som blott hafva 4 

 tår, bära icke någon dylik knöl. Svansen , som bäres snedt ned- 

 hängande och nästan rak (blott högst föga uppåt böjd), når ej 

 till marken, men nedom hasleden, och har en ganska yfvig 

 hårbeklädnad, som dock vid dess bas är kortare. Hårfällen, som 

 består dels af en tät och fin bottenfäll, och dels af längre och 

 gröfre hår, är på halsen , ryggen , länden och kroppssidorna sär- 

 deles tät, och på somliga ställen yfvigare och längre. Detta är 

 händelsen på sidorna af halsen, framom bogarne, på främre 



