582 



vanlige gårdhunden eller Pariah-Hunden i Indien — - är utan 

 tvifvel ett argument , som talar emot det ofvan anförda antagan- 

 det. Det får emellertid medgifvas , att en och annan race , såsom 

 t. ex. Peruanske hunden och Eskimå-hunden sannolikt har en 

 annan härkomst än från Pariah-Hunden. Den omständigheten, 

 att hundracerna, isynnerhet ociviliserade folkstammars, i all- 

 mänhet visa mera eller mindre öfverensstämmelse med de vilda 

 arterna af slägtet Canis, som förekomma i de trakter, der 

 nämnde racer förefinnnas, synes föranleda till det antagandet, 

 att dessa racer, åtminstone till dels , hafva ifrågavarande vilda 

 arter att tacka för sin uppkomst. C. Dakwin *) anför en del 

 iakttagelser af vilda arters croisering med hunden, och denna 

 afkommas domesticering , samt äfven af vilda arters sannolika 

 tämjande, allt för att derigenom visa, att hundracerna troligtvis 

 härstamma från flera skilda arter, nemligen från 2:ne vargar 

 (Canis lupus och C. latrans); från tvenne andra tvifvelaktiga 

 varg-arter — den Indiske och den Nord- Afrikanske — ; från åt- 

 minstone en eller två Syd- Amerikanska arter af slägtet Canis; 

 från åtskilliga racer eller arter af schakaier; och slutligen kan- 

 hända från en eller flera utdöda arter af slägtet Canis. Kö- 

 rande detta ämne hänvisa vi för öfrigt äfven till L. J.Fitzingee: 

 "Untersuchungen iiber die Abstammung des Hundes" 2 ) , uti 

 hvilken afhandling denne författare kommit till samma resultat, 

 som det han ett år seclnare framställt i den ofvan anförda af- 

 handlingen om hundracerna. 



Då denna del af faunan hufvudsakligen har att sysselsätta 

 sig med beskrifningen af våra inhemska vilda däggdjur, så anse 

 vi oss icke här böra upptaga tid och utrymme med beskrifnin- 

 gen af hundracerna, hvilken beskrifning snarare torde hafva sin 

 rätta plats i sådana böcker, som egnas åt ekonomien och jagten. 

 Vi få i detta afseende hänvisa till den ofvan citerade afhand- 

 lingen öfver hundracerna af Fitzinger, till "Illustrirtes Thier- 

 leben" af A. E. Brehm, till Skandinavisk Fauna, Däggdjuren, 

 2:dra uppl. af S. Nilsson, till Handbok för Jägare och Jagt- 

 vänner af ä TH. Hahe, och till Skandinaviens Däggdjur af A. E. 



HOLMGEEN. 



1) The Variation of Animals and Plants under Domestication , vol. I, 

 pag, 21 och följ. — 1868. 



2) Sitzungsberichte der mathem. naturwiss. Classe, Bd. 54, l:e Abth. 

 pag, 396. — 1866. 



