579 



I. Slägtet Canis, Linné. 1758. 



Hufvudet (hos de vilda) med nosen mer eller mindre ut- 

 dragen och spetsig , ehuru icke i högre grad. Pupillen är rund. 

 Svansen antingen kortare än halfva kroppen, eller ock, då 

 han är längre, mer eller mindre böjd, och dess hårbetäckning 

 (hos de vilda) icke af någon särdeles stor yf vighet. Å craniet 

 äro bullce ossece, med inberäkning af de tubformade öronöpp- 

 ningarne, ungefär lika breda som långa. Bet främre kilbenets 

 kropp har icke någon med den å plogbenet varande samman- 

 hängande köl. Pannbenen äro starkt konvexa, och deras post- 

 orbitalut skott äro of van konvexa, med spetsen starkt nedböjd. 

 Kindbågarne hafva tydliga postorbitalutskoU. — Be öfre rof- 

 tändemas häl är vanligen mycket liten och föga eller icke ut- 

 stående. Knöltändernas antal är det normala. 



Till detta slägte räkna vi 13 arter, enligt den framställning 

 af dessa, som J. E. Gray lemnat, men några af dessa arter 

 torde icke kunna betraktas såsom säkra. 2:ne tillhöra vår 

 fauna, men med den ena är det samma förhållande, som med 

 tamkatten, att den här endast förefinnes i tamt tillstånd. 



1. Canis familiaris, Linné. 

 ' Hunden. 



Svansen är mera eller mindre krumböjd uppåt eller snedt 

 åt sidan. — Suiura coronalis går vanligen rätt öfver craniet, 

 och bildar å midten ingen eller blott en högst obetydlig böjning 

 bakåt. Be båda cristce frontales externce sammansmälta icke 

 framom sutura coronalis. Pannan är i allmänhet baktill något 

 kullrigare och bredare än hos den äldre vargen, der igenom 

 att dess sidor bakom postorbitdlutskotten icke äro så starkt 

 utringade eller inknipna, som hos denne, samt mera konvexa 

 eller något uppsvällda, hvilket kommer sig der af , att cristce 

 frontales externce vid sin början äro lägre och trubbigare, och 

 icke så hastigt konvergerande bakåt. Bredden af pannbenen 

 vid sutura coronalis innehålles vanligen icke eller f öga mera 

 än 2:ne gånger i af ståndet mellan spetsen af pannbenets post- 

 orbitalutskoU och bakre ändan af hjesskammen , då der emot hos 

 den äldre vargen detta af stånd är vida större än 2.ne gånger 

 nämnde bredd. Bullce ossece hafva i allmänhet af ståndet mel- 



