577 



ett stort ben, och en hnölformig utvidgning under erectionen. 

 Prostata är stor. Analkörtlarne äro i allmänhet obetydliga. 



De till denna familj hörande rofdjuren äro teraligen talrika, 

 och representanter för densamma förekomma i alla verldsdelar. 

 Be visa i allmänhet mycken öfverensstämmelse i form, och de 

 särskilda arterna stå hvarandra ofta mycket nära, så att art- 

 skillnaderna stundom synas osäkra, isynnerhet som de ej sällan 

 visa en stor benägenhet för variation. Härpå lemnar hunden ett 

 talande exempel. J. E. Geay l ) upptager inom familjen 54 arter, 

 som af honom fördelas på 2:ne hufvudgrupper, 2:ne sectioner, 

 4 underfamiljer och 16 slägten. Af det ofvan sagda är det tyd- 

 ligt, att de karakterer, som blifvit lagda till grund för dessa, 

 stundom synas vara af föga betydelse, och isynnerhet är detta 

 förhållandet med en del af dem för de generiska grupperna. De 

 till vår fauna hörande hunddjuren utgöra enligt denna uppställ- 

 ning 2:ne sectioner, 2:ne underfamiljer och 4 särskilda slägten, 

 sålunda hvarje art varande typ för ett eget slägte. 6 — 7 arter 

 hunddjur tillhöra Europas, och 4 D:o vår fauna. 



Hunddjuren är i allmänhet rörliga och snabba djur, som, 

 ehuru de för det mesta, liksom de andra rofdjuren, under da- 

 gen ligga stilla i sina gömslen, och under natten äro i rörelse, 

 för att jaga efter rof, dock icke sällan äfven under den förra 

 tiden äro ute på en sådan jagt. De andra rofdjuren älska i all- 

 mänhet ensligheten, och tåla vanligen blott sällskapet af sin 

 egen familj. En del af hunddjuren öfverensstämma med dem 

 häruti, men andra afvika deremot från dem derigenom, att de 

 stundom jaga i flock eller sällskap. Så är det t. ex. förhållandet 

 med vargen i de trakter, der denne är talrik, och med den så 

 kallade hysenhunden i Afrika. Deras sinnesförmögenheter äro 

 högt utbildade , och isynnerhet lukten är merendels ujtmärkt fin. 

 Deras intelligens står jemförelsevis högt, och de äro vanligen 

 mycket sluga och försigtiga. Den i allmänhet starka utvecklin- 

 gen af roftänderna utvisar, att de äro ganska rofgiriga, och att 

 de i vildt tillstånd endast lefva af animalisk föda, om icke 

 nöden stundom drifver dem att taga till godo vegetabilier. De 

 lefva i polygami, och honan föder efter mer eller mindre kort 

 drägtighet (omkring 2 — 3 månader) temligen många ungar. 



1) Notes on the Skulls of the Species of Dogs, Wolwes and Foxes 

 (Canidce) in the Collection of the British Museum ; Proceedings of the Zoo- 

 logical Society of London 1868, pag. 492. 



