564 



stämmande med dem hos de andra vesledjuren. Tandbyggnaden är mycket 

 olik utterns, samt afviker till dels väsendtligen från den af alla andra rof- 

 djur. De undre framtänderna äro hos de äldre vanligen 4, emedan den 

 yttersta å hvardera sidan är föga utbildad och vanligen affallande. Mellan- 

 tänderna äro å hvardera sidan ofvan 2, och nedan 3, och af dessa har den 

 bakersta i båda käkarne en mycket trubbig, eller nästan knölig krona- 

 Både de öfre och de undre roftänderna äro knöliga, lika såväl som knöl- 

 tänderna. Den öfre roftanden, som är mindre än den öfre knöltanden, har 

 hälen upptagande hela inre sidan af kronan, och den har å kronan 2:ne 

 yttre och 1 inre knöl. Den undre roftanden är mycket stor, och har å 

 kronan 5 knölar. 



Till detta slägte hörer endast en art, Enhydris lutris (Linné), som 

 har kroppslängden 3—4 fot, och svansen omkring 1 fot lång. Färgen är 

 något föränderlig. På hufvudet och halsen är den vanligen gråaktig, eller 

 silfvergrå. Eyggen , sidorna , fötterna och svansen äro svarta , glänsande , 

 och stundom äro de längre hårspetsarne gulbruna. Bottenfällen , som är 

 ytterst fin, är purpurbrun vid spetsarne. Bröstet och buken variera från 

 silfvergrå till ljusbrun färg. 



Lutra marina, Steller : Nova Acta Petrop. II. pag. 367. — 1751. 

 Mustela Lutris, Linné: Systema Natur», edit. 12:ma, pag. 66. — 1766. 

 Sea Otter, Everåed Home & Archibald Menzies: PhilosoPHicAL 



Transactions of the Royal Society of London , for the year 

 1796, pag. 385, tab. 8-10. 

 Enhydra marina, Atjdubon & Båchman: The viviparous Quadrupeds of North 

 America, vol. III, pag. 170, tab. 137. — 1854. 

 „ Baird: Mammals of North America, pag. 189. — 1859. 

 Enhydris lutris, J. E. Gray: Proceed. of the zool. Soc. of London 1865, 

 pag. 136, tab. VII. - 1865. 

 Förekommer vid vestra kusten af N. Amerika från Californien till 

 Oregon, der den stundom träffas långt ute i vida Oceanen. Audubon sä- 

 ger dock, att den förekommer oftast i hafsbugter och i grannskapet af öar 

 och flodmynningar. Pelsverk af dess hud hafva af alla varit de dyrbaraste. 

 Den är på väg att blifva utrotad. 



3. Underfam. MELINiE , J. E. Gray. 



Hälen å den öfre roftanden är stor, och upptager mera 

 än hälften af kronans längd å samma tand, och har 2:ne mer 

 eller mindre tydliga knölar. Den öfre knöltanden är mycket 

 stor, och longitudinell. Fötterna äro plantigrada, och hafva 

 inga eller ock endast rudimentära simkinnor, och de främre 

 äro utbildade för gr äf ning. 



De till denna underfamilj hörande vesledjuren äro i allmän- 

 het af en tjock och undersätsig kroppsform , och deras byggnad 



