563 



gjort iakttagelser, som ådagalägga, att uttern ynglar äfven vid 

 andra årstider. Enligt A. E. Brehm 1 ) skola ungarne af modren 

 däggas i boet under ett par månaders tid , hvarefter de af henne 

 utföras och undervisas i fiskfångst, och de åtnjuta hennes om- 

 vårdnad ännu under ett hälft års tid. Först i 3:dje året skola 

 de vara fullt utvuxna. Ehuru uttern i allmänhet lägger sina 

 ungar i ett hål under jorden, eller under trädrötter, eller i ett 

 "gryt", anföres dock i Svenska Jägareförb:s Nya Tidskrift, 2:dra 

 årgången, pag. 214, af G. Lundquist en iakttagelse, enligt hvil- 

 ken de hade blifvit lagde i ett bo , som var bildadt af torra rör, 

 hopdragna på en "fluka* i vassen. 



Med afseende på jagten efter uttern hänvisa vi till Tidskrift 

 för Jägare och Naturforskare, 1833, pag. 396. — Dess skinn 

 lemnar ett ypperligt pelsverk. 



En till vesledjurens familj hörande särdeles intressant form är hafs- 

 uttera, Erihydris lutris (Lin.), eller Enhydra marina Fleming 2 ), hvilken 

 i åtskilliga afseenden närmar sig till uttrarne, men dock af J. E. Gray 

 uppställes såsom typ för en särskild underfamilj eller "Tribe": Enhydrina. 

 Det vetenskapliga intresse, som är fästadt vid detta djur, såsom i ett och 

 annat hänseende tenderande till sälarne , föranleder oss att här redogöra för 

 några af dess karakterer, ehuru det för vår fauna är främmande. Slägtet 

 Enhydris, som ursprungligen af Fleming 3 ) blifvit kalladt Enhydra, hvilket 

 namn af Lichtenstein 4 ) ändrades till Enhydris, som är språkriktigt , ut- 

 märker sig genom följande karakterer: Bakre extremiteterna äro stora och 

 nästan fenlika , med stora och hela simhinnor, med tårna tilltagande i längd 

 från den innersta till den } r ttersta, och med undre sidan lika såväl som 

 den öfre hårig, och endast med nakna trampknölar under tårna. Svansen 

 är kort och cylindrisk. De främre extremiteterna äro korta , med korta tår, 

 som äro fast förenade genom tjock hud, och med foten eller handen å 

 undre sidan naken. Denna är delad i 4 lober, motsvarande fingrarne, med 

 undantag af 3:dje och 4:de, som äro förenade. Klorna äro små. Hårfällens 

 längre hår äro glesare och längre än hos den vanlige uttern, och botten- 

 fållen är längre och finare. Ögonen äro små, och öronen äro ännu mindre 

 än å vanlige uttern. — Craniet är kortare och högre än hos vanlige uttern, 

 och ansigtsregionen är nästan kortare än hos den. Ehuru de bakre extre- 

 miteterna äro nästan fenlika , äro de till benbyggnaden i hufvusaken öfverens- 



1) Illustrirtes Thierleben, l:er Bd. pag. 567. 



2) Man brukar vanligen citera Steller såsom auctor för artnamnet 

 marina; men då Steller redan 1751 kallade den Lutra marina, så är det 

 tydligt, att ordet marina icke har betydelsen af artnamn, då det icke kan 

 vara gifvet efter den binomiska nomenclaturens reglor, hvilka först sednare 

 blefvo införda. 



3) Fhilosophia zoölogica, II. — 1822. 



4) Darstellung neuer oder wenig bekannter Säugethiere. — 1829. 



