556 



benets stora vinge, och afskiljer således pannbenet från fjäll- 

 benet. Foramen magnum är mycket bredare än högt. Pro- 

 cessus paramastoideus är kort , men dock tydlig och utstående. 

 Proc. mastoideus är helt låg och trubbig. Foramen caroiicum 

 posterius är litet, och beläget närmare intill den främre än 

 den bakre ändan af bulla ossea. Den starka inknipningen å 

 bakre delen af pannan är belägen framom craniets midt, och 

 den begränsas framtill och upptill af en utstående afrundad kant. 

 Den främre delen af pannan är något litet konkav. Pannans 

 postorbitalutskott äro korta , men dock tillspetsade och utstående. 

 Foramen ovale har sitt läge midt för proc. postglenoideus. 

 Gombenens bakre fria kant är hos de äldre vanligen konkav, och 

 hos yngre merendels i midten med en liten utstående vinkel , som 

 stundom äfven förefinnes hos äldre. Dessa bens orbitala skifva 

 sträcker sig ända fram till tårbenet. Detta ben bildar hos äldre 

 en utstående knöl å framkanten af orbita. Denna är temligen 

 liten, och afståndet mellan foramen lacrymale och spetsen af 

 pannbenets postorbitalutskott är mindre än bredden af foramen 

 magnum. Kindbågarne äro starka , och hafva tydliga postorbital- 

 utskott. Foramen infraorbitale är mycket stort, och hos de 

 äldre nästan ovalt, och hos de yngre subtriangulärt. Den öfre 

 grenen af öfverkäkens okbensutskott är mycket smalare än den 

 undre. Näsbenen sträcka sig vid pannan något längre tillbaka 

 än öfverkäksbenen. Underkäkens kronutskott är hos de äldre 

 trubbigt tillspetsadt , och hos de yngre afrundadt vid spetsen. 

 — Den äldre honan har å craniet en fullständig crista sa- 

 gittalis, och det skiljer sig endast från hanens genom mindre 

 storlek. 



Bålen: Sidoutskotten å atlas hafva i främre kanten vid 

 basen en bugt för arteria vertebralis, och deras kanter äro 

 ojemna och bugtiga. Epistropheus har främre och bakre spet- 

 sarne å neuraltaggen ungefär lika långa , och denna och alla de 

 följande halskotorna hafva tydliga hyperapophyser," men deremot 

 inga från dem skilda metapophyser. A 3:dje halskotan synas 

 spår till dessa sednare , som der äro sammanvuxna med de förra. 

 3:dje — 6:te halskotorna hafva distinkta parapophyser, som på 

 den sistnämnda äro störst. — Bröstkotorna äro 14 och ländkotorna 

 6. De 3:ne sista bröstkotorna hafva neuraltaggen riktad framåt, 

 och å den ll:te är den tydlig, ehuru liten. Först på 12:te bröst- 

 kotan äro meta- och anapophyserna åtskilda. Ländkotornas sido- 



