647 



längre än kroppen. En kort och vid blindtarm förefinnes. Lef- 

 vem är flerfilikig, och gallblåsa finnes. Hjertat är till formen 

 något vexlande; i allmänhet är det bredt, stundom med rundad 

 och stundom med klufven spets 1 ). Blodkärlen bilda^ retia mi- 

 rabilia på extremiteterna , och på undre sidan af ryggraden. 

 Lungarteren är något utvidgad vid sin början, och den undre 

 hålvenen företer äfvenledes en utvidgning 2 ). Njurarne är o 

 drufklaslika , och bildade af talrika lober. Testiklarne äro 

 valsformiga, samt under parningstiden indragna i bukhålan, 

 och bitestiklame äro stora. Sädesblåsor och Cowperska glandier 

 saknas. Penis har i allmänhet ett ben. Vterus är tvåhor nad. 

 Vagina och anus mynna i en gemensam säck eller en slags 

 kloak, ehuru de äro skilda genom en mellanvägg. Spename 

 äro merendels 2, sällan 4, dolda af hudveck. I allmänhet 

 föda de endast en unge, och sällan tvenne åt gången, och un- 

 garne äro vid födseln mycket stora och hafva öppna Ögon, 

 samt fälla sin första ull-lika hårbeklädnad strax efter födseln, 

 eller ock någon gång strax innan densamma. 



Själdjurens byggnad utvisar, att de företrädesvis äro vatten- 

 djur, som endast emellanåt söka det torra , och då alltid omedel- 

 bart eller nära intill vattnet. Deras tunge spolformige kropp , 

 och deras fenlika extremiteter, af hvilka de bakre äro deras för- 

 nämsta rörelseorganer, och dervid verka ungefär på samma sätt, 

 som hvaldjurens stjertfena, göra dem skickliga till att med största 

 snabbhet och behändighet röra sig i vattnet, men göra dem 

 deremot oskickliga för rörelserna på det torra, der de derföre 

 framvältra sig på ett högst otympligt sätt. Både för dessa rö- 

 relser på det torra, der de undulära böjningarne af kroppen få 

 söka att ersätta hvad som i detta afseende brister i extremite- 

 ternas byggnad, och för förmågan att vid rörelserna i vattnet 

 böja kroppen i diverse olika riktningar, är den stora böjligheten 

 uti ryggraden för dessa djur af mycken vigt. Sin föda söka de 

 alltid i vattnet. Om de än sålunda äro utmärkta vattendjur, äro 

 de dock icke så uteslutande byggda för detta element, som 

 hvaldjuren, och detta gör, att de i sådant afseende äro ofull- 

 komligare än desse, och derföre lätt blifva ett rof för de större 



1) J. Mueie: Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1870. pag. 607. 



2) Foramen ovale mellan båda hjertöronen skall, enligt Eiegels (Skrivter 

 af Naturhistorie-Selskabet, Bd. 2, 1 Hefte pag. 144), hos imgarne icke till- 

 slutas förr än '/ 2 år efter födseln, (förmodl. bos JPhoca vitulina). 



42 



