655 



Mosmarus obesus, Th. Gill: Prodrome of a Monograph of the Pimii- 

 pedes; in Proceedings of the Essex Institute, vol.V 7 

 N:o 1, pag. 13. — 1866. 



Tricliechus rosmanis, Eobert Brown: Notes on the History and Geogra- 

 phical Relations of the Pinnipedia frequenting Spitz- 

 bergen and Greenlands Seas-, in Proceedings of the 

 Zoological Society of London , 1868, pag. 427. — 1868. 

 „ „ James Murie: Eesearches upon the Anatomy of the 



Pinnipedia. — Part I. On the Walrus {Tricliechus 

 rosmarus, Lin.); in Transactions of the Zoological 

 Society of London, vol. VII, Part 6, pag. 411. — 1871. 



JBeshr. Hvalrossen företer betydliga skiljaktigheter uti stor- 

 leken. De gamla hanarne äro betydligt större än honorna , enligt 

 den jemförelse mellan cranier af dem, som vi haft tillfälle att 

 anställa. Detta är för öfrigt, såsom kändt är, det vanliga för- 

 hållandet så väl bland de öfriga själdjuren som bland rofdjuren. 

 Den gamle hanen har kroppslängden stigande till omkring 15 fot 

 eller 4 Va mét. , och kroppens omkrets till föga mindre. Kink *) 

 uppgifver hvalrossens största längd till omkring 16 fot danskt m., 

 sannolikt med inberäkning af de bakåt utsträckta bakre extre- 

 miteterna. Uti "Svenska Expeditionen till Spetsbergen år 1861" 

 etc. 2 ) uppgifves hvalrossens längd till 12 fot, och dess omkrets 

 öfver buken till nästan detsamma; men denna är sannolikt endast 

 den fullvuxna honans längd , emedan Prof. Malmgren å annat ställe 3 ) 

 anför, att under nämnde expedition ingen gammal hane erhölls. 

 De främre extremiteterna äro, enligt J. A. Wagner, 2 — 2V>ft>t 

 långa, och, utbredda, omkring 12—15 tum breda. De bakre ex- 

 tremiteterna äro lika långa, men deras bredd stiger till 2 l / 2 —S fot. 



Kroppsformen af det äldre djuret 4 ) är särdeles tjock och 

 klumpig, samt föga nedtryckt. Hufvudet är litet, och halsen är 

 temligen lång, och baktill betydligt tjockare än hufvudet. Nosen 

 är kort, och å sidorna uppsvälld, och framtill med en vertical 



1) Grönland, geographisk og statistik beskrevet, Bd. 1, pag. 193. 



2) Pag. 169. 



3) Öfversigt af K. Vet. Akacl:s Förh. 1863, pag. 134. 



4) Med afseende på det äldre djurets kroppsform hänvisa vi till "Svenska 

 Expeditionen till Spetsbergen 1861" pag. 168, hvarest finnas goda figurer 

 öfver hela djuret, tecknade af G. v. Yhlen, och ibm pag. 308 en figur 

 öfver dess hufvud , äfvenledes tecknad af densamme ; men vi få dervid upp- 

 lysa, att dessa figurer äro tecknade efter honor. Hvad ungens kroppsform 

 beträffar, hänvisa vi till "Zoological Sketches" by Wolff and Sclater, vol. I, 

 pl. 18, hvarest en lefvande unge blifvit af bildad. 



