663 



märka, att hvalrossen genom de individuella variationer, hvilka 

 dess kindtänders antal ofta är underkastadt, betydligt afviker 

 från rofdjuren. De permanenta framtänderna , hvilka endast 

 förefinnas i öfverkäken, äro af samma form, som kindtän- 

 derna, nemligen med enkel, afnött krona, och de hafva sitt läge 

 innanför de stora hörntänderna, och framom kindtänderna. Hos 

 den lille ungen, som endast lefvat af di, äro de koniska, med 

 trubbig spets. Under den starka afnötning, för hvilken både de 

 och kindtänderna sedermera äro utsatta , antager kronans tuggyta 

 diverse olika former. Både de och kindtänderna hafva korta, 

 enkla och slutna rötter. Hörntänderna i öfverkäken, hvars längd 

 stiger till 2 fot eller 600 mill. , då den i alveolen inneslutna 

 roten tages med i räkningen , hafva öppen rot och persistent 

 pulpa, för att kunna ständigt växa till i mån af den nötning, 

 hvilken de äro underkastade under deras trägna bruk i och för 

 födans insamlande. Till formen och storleken förete de åtskilliga 

 variationer. Stundom äro de mindre, och stundom mera böjda 

 bakåt, och stundom konvergera de med sina spetsar, och stun- 

 dom divergera de med desamma. De med divergerande spetsar 

 äro vanligen mindre böjda. Hos de äldre hanarne äro de mycket 

 tjockare, om än icke alltid längre än hos honorna. Stundom 

 träffar man äldre både hanar och honor, som hafva dem parallela, 

 stundom konvergerande och stundom divergerande, så att dessa 

 skiljaktigheter ingalunda äro bundne vid något visst kön. De 

 äro ej heller bundne vid någon viss ålder, och tyckas således 

 vara rent individuella. De förete merendels mer eller mindre 

 tydliga långsgående gropar och fåror. A det ofvan anförda stora 

 craniet af en gammal hane förefinnas 4 kindtänder å hvardera 

 sidan af den öfre käken, men den 4:de har blott omkring fjerde- 

 delen af den närmaste tandens storlek. Den är emellertid något 

 för stor för att kunna anses för en qvarblifven mjölktand, utan 

 torde böra antagas vara en produkt af de individuella variationer 

 i tandbildningen, som tillkomma själdjuren i allmänhet. Härför 

 talar äfven den omständigheten , att bakom denna tand å venstra 

 sidan af öfverkäken är en ytterst liten rudimentär tand. — Af de 

 4 tänderna å hvardera sidan af underkäken är den l:sta en 

 hörntand, enligt W. Kapp och A. J. Malmgren, ehuru den till 

 sin form och funktion liknar kindtänderna. Den bakersta eller 

 3:dje kindtanden är mindre än de andre. 



43 



