668 



drager till dess tillslutande. De främre extremiteterna är o 

 mindre än de bakre, och alla år o klobärande. De bakre kunna 

 icke böjas framåt. Honan har 2 — å spenar på buken. — Cra- 

 niet har intet eller otydligt po storbitalut skott , ingen alisphenoid- 

 kanal, samt en liten processus mastoideus, men en stor och 

 uppsvälld bulla ossea. Pannan är mycket smal. Ofverarm- 

 benet har merendels ett hål för cubitalarterian o/van dess inre 

 ledknapp 1 ). Astragalus har icke någon trochlea för articula- 

 tionen med underbenet, %dan 2:ne genom en konvex rygg åt- 

 skilda, sluttande och något konvexa ledytor, af hvilka den inre 

 för articulationen med vadbenet, och den yttre för densamma 

 med skenbenet; och den har vid sin bakre (främre) ända ett stort, 

 bakåt (framåt) riktadt utskott , som ligger intill och parallelt 

 med kroppen å calcaneus. Tandömsningen är, åtminstone i de 

 flesta fall , foetal. De permanenta tänderna är o : f ramtänder 

 frf* e ^ er fzfi e ^ er oc 7° iEi>* hörntänder och kindtänder 



~, sällan ~~. Till mjölktandsättet höra det vanliga antalet, 

 fram- och hörntänder, samt 3:ne kindtänder å hv ar der a sidan 

 i of re och undre käken. 



De egentliga själarne skiljas till det yttre lätt från före- 

 gående familj derigenom att de bakre extremiteterna äro betyd- 

 ligt större än de främre, och de förras fötter kunna icke böjas 

 framåt. Då således de bakre extremiteterna äro mindre rörliga, 

 och dessutom de främre i allmänhet äro något mindre utbildade, 

 så följer häraf, att de för rörelsen på land icke kunna göra 

 samma bruk af sina extremiteter som hvalrossen , och deras sätt 

 att röra sig på detta är derföre helt olikt det såväl af denne 

 som af öronsjälarne. De förete emellertid sig emellan ganska 

 betydliga skiljaktigheter i detta afseende, ehuru de alla öfver- 

 ensstämma deruti, att de vid denna rörelse göra ringa eller 

 intet bruk af sina bakre extremiteter. En del röra sig på det 

 sätt, att de framdraga den bakre kroppsändan, så att ryggen 

 står i en båge, liksom geometralarvernas kropp, och framkasta 

 derefter den främre kroppsdelen, som på sidorna är något stödd 

 af de främre extremiteterna; och genom att ganska hastigt 

 vexelvis utföra dessa rörelser kunna de temligen fort förflytta 

 sig. Detta sätt att röra sig beskrifves af Nilsson 2 ). Man har 



1) Hos alla våra hithörande former finnes det. Endast hos det ut- 

 ländska slägtet Monachus saknas det. 



2) Illumin. fig. till Skandiu. Fauna, 20:de häft. , och i Skand. Fauna, 

 Däggdjuren, 2:dra uppl. 



