675 



extremiteterna utan fläckar. Hos honorna har han funnit fär- 

 gen spräcklig långs ryggen, och på de undre kroppsdelarne 

 äfvensom på extremiteterna småfläckig. Vi hafva äfvenledes 

 hos de båda könen iakttagit de af Nilsson anförda skillnaderna 

 i färgen, ehuru vi icke haft tillfälle att se någon gammal hane. 

 Den ofvan anförde yngre hanen afviker endast obetydligt der- 

 igenom att han långs ryggens midt har några få, mycket 

 små och otydliga ljusare fläckar. Öfre sidan af nosen är något 

 brunaktig, och bakom hvartdera ögat är en gråhvitaktig half- 

 ring. En del af de gråhvitaktiga fläckarne på öfre delarne af 

 kroppssidorna bilda små ofullständiga ringar. Öfre sidan af 

 främre extremiteterna är skuggad af gråaktigt, och samma sida 

 å de bakre är gråbrunaktig. — "Ungen är ofvan svartaktig och 

 fint spräcklig af hvitaktigt, hvilken färg småningom tilltager 

 på sidorna, som derigenom synas grå. Pannan och nosen ofvan 

 mörkbruna. Hufvudets sidor ljusgrå. Kroppen inunder hvit." 

 (Nilsson). — Varierar individuelt, och är då stundom enfärgadt 

 rostgul eller brungul, något brunare ofvan, och gulare under. 

 I en viss dager ses den vanliga teckningen, ehuru svagt. (Nils- 

 son). — Fostret är i moderlifvet försedt med ullik , hvitgul hår- 

 fäll , hvilken fälles före födseln , och efterträdes af en mörkare , 

 fläckig, liknande den för ungen beskrifna, hvilken sednare, en- 

 ligt Eosted, icke fälles förr än följande året, men enligt Riegels 

 redan 6 veckor efter födseln *). De gamla fälla håret i slutet 

 af Juli, enligt Kosted. 



Skelettet. Craniet : Af den ofvan anförda äldre honan , 

 som dock icke är gammal, emedan epiphyserna å en del kotor 

 under macerationen lossnat: Längd af craniet från framkanten 

 af mellankäksbenen till bakre kanterna af nackbenets ledknappar 

 7 2 /io t- e ^ er 216 mill. Bredd öfver kindbågarne 4 3 / 10 t. eller 

 129 mill. Bredd öfver spendelarne 4 t. eller 120 mill. Be- 

 traktadt ofvanifrån , är det aflångt ovalt, och starkt afsmalnande 

 framtill. Foramen magnum är föga bredare än högt samt upp- 

 till rät- eller spetsvinkligt. Nackbenets basilardel är å midten 

 baktill icke genombruten af något hål hos de äldre , och dess 

 främre ända är lika bred som bakre delen af det bakre kil- 



1) Rörande detta ämne hänvisa vi till E. Eosted: Om Steen-Kobben , 

 i Nye Samling af det Kongel. Norske Vidensk. Selskabs Skrifter, Bd. 2, 

 pag. 190; N. D. Eiegels: Forsög till Sselrmndens grandskende Beskrivelse 

 etc. i Skrivter af Naturhistorie-Selskabet , Bd. 2, l:ste Hefte, pag. 143; 

 och slutligen W. v. Wright, i Skand. Naturforsk. Förh. för 1842, pag. 647. 



