693 



inpressade på en gulaktig eller rödbrunaktig botten. Dessa 

 fläckar äro mer eller mindre talrika hos olika individer. En 



ung hona, i 2:dra året, är, enligt Quennerstedt, "gråaktig, 

 undertill ljusare, beströdd med smärre glesa svarta fläckar." — 

 Den nyfödde ungen är beklädd med en mjuk, gulhvit ull, och 

 denna drägt aflägges inom förloppet af ungefär 3:ne veckor, 

 eller högst en månad. Enligt K. Brown, varar fällningen 7 å 10 

 dagar från dess början till dess slut. Efter fällningen är han 

 på alla öfre kroppsdelar grå, i mån af olika berysning mörkare, 

 eller med skiftande silfverglans , och undertill hvitaktig. Öfver hela 

 kroppen är han beströdd med svarta fläckar (Quennerstedt). 

 Mellan denna drägt och den fullt utbildade hanens och honans 

 förefinnas åtskilliga öfvergångsdrägter, åt hvilka man på Grön- 

 land gifvit särskilta namn. Under dessa öfvergångar ljusnar den 

 gråaktiga färgen på de öfre kroppsdelarne så småningom, och 

 de svartaktiga fläckarne blifva vanligen glesare, tills de hos 

 honan slutligen försvinna, och tills der i deras ställe hos hanen 

 börja framkomma allt tydligare spår af den mörka färgen på 

 hufvudet och sidorna af ryggen. Hos somlige äro fläckarne större 

 och talrikare än hos andra, och hos en del gamla sitter en och 

 annan svart fläck ännu qvar på halsen och nedre kroppssidorna. 

 Man har på Grönland antagit, att 5 år skulle åtgå för utbild- 

 ningen af den fullbildade drägten, och detta har äfven blifvit 

 framstäldt i Skandinavisk Fauna , men K. Brown anser, att dertill 

 endast åtgå 3:ne år, hvilket sednare synes vara det sannolikaste. 



Craniet: c f, gammal. Längd från mellankäksbenens fram- 

 kant till bakre kanten af nackbenets ledknappar 7 t. eller 210mill. 

 Bredd öfver kindbågarne t. eller 121 mill. Dess allmänna 

 form är i det närmaste lik den af craniet af föregående arten , 

 men mellanbalken mellan orbitce är betydligt tjockare, och om- 

 kring 7->o t. eller 14 mill. tjock. Craniet är dessutom mera 

 tjockt och starkt. Då det betraktas från sidan, bildar dess 

 öfre kontur en svag båge, vanligen med en grund bugt mellan 

 pannan och hj essän. Pannan eller mellanbalken mellan orbitm 

 är ofvan framtill plattad eller grundt konkav, och baktill van- 

 ligen något djupare konkav, och dess sidokanter äro snedt af- 

 skurna. Nackbenets basilardel är stundom i midten baktill 

 genombruten, och stundom icke, detta sednare dock mera sällan. 

 Processus paramastoidei , ehuru icke stora, äro distinkta och 

 utstående från buTlm ossece, då de deremot hos föregående art 



