701 



breda, så att deras bredd är betydligt större än deras längd 

 långs suturen dem emellan. Foramina palaiina hafva sitt läge 

 närmare gombenens yttre kanter, och stundom uti, och stimdom 

 bakom suturen mellan dem och öfverkäksbenen. Foramina inci- 

 siva äro små och aflånga 1 ), och mellan dem är en ränna, som 

 dock icke sträcker sig till deras bakre delar. Tuber eulum ante- 

 orbitale är temligen starkt utbildadt. Foramen infraorbitale är 

 stort och ovalt i vertical riktning. Öfverkäksbenets alveolardel 

 är något S-formigt böjd, hvadan äfvenledes den öfre kindtand- 

 raden är detta. Den delen af näsbenen, som inskjuter mellan 

 pannbenen , är blott ungefär hälften sä lång som deras öfriga del. 

 Den främre näsöppningen är stor, och afståndet mellan fram- 

 kanten af mellankäksbenen och näsbenen är betydligt större än 

 näsbenens längd. A hvardera underkäkshalfvan är kroppen fram- 

 till å undre delen inåt utvidgad, och har der en stark knöl 

 ungefär midt under 4:de kindtanden, hvilken knöl gör att den 

 här har sin största höjd. Dess uppstigande gren har mellan 

 angular- och articularut skotten en stor inåt riktad knöl, som är 

 sammanhängande med det förra utskottet. 



Tänderna: Hörntänderna äro mycket små, samt föga längre 

 än de närmaste framtänderna. Kindtänderna äro äfven små, och 

 mer eller mindre glesa , jemförelsevis mindre och glesare hos yngre 

 individer. Hos dessa sednare förete de den vanliga flertaggiga 

 formen. I öfverkäken hafva de, med undantag af den första 

 och sista, framom midteltaggen en liten, och bakom densamme 

 2:ne taggar, och den första och sista hafva framom midteltaggen 

 ingen, och bakom den en eller ett par knölar. 1 underkäken 

 har den första kindtanden äfvenledes ingen tagg framom midtel- 

 taggen, men en bakom den. De öfriga hafva en tagg framom 

 och en bakom den, med undantag af den sista, som har 2:ne 

 D:o derstädes. A äldre individer äro alla tänderna mycket slitna 

 och trubbiga, och å kindtänderna äro alla taggarne bortnötte. 



Storsjälen, som är den största arten inom slägtet, är en 

 högnordisk och circumpolar art , som har sitt egentliga hem i 

 norra Ishafvet. Dock är den icke uteslutande inskränkt till detta. 

 Herr Kob.Collett i Christiania har benäget meddelat oss följande 

 intressanta underrättelser om dess förekomst vid Norges vestra 

 och norra kuster, samt om dess lefnadssätt 2 ): "Phoca barbata 



1) Uti Skand. Fauna uppgifves, att de äro breda och runda. 



2) Vi hafva öfversatt dessa underrättelser från det norska till det 

 svenska språket. 



