702 



kallas i Norge Storkobbe, Hcw-Ert eller blott Ert, och är en 

 vestlig och nordlig form , som först uppträder vid Stat (62°) , och 

 derefter i större eller mindre antal bebor kusten ända upp till 

 Varangerfjorden. Öfverallt tyckes den hafva vissa yngleplatser, till 

 hvilka individerna samla sig ofta från flera mils omkrets, ehuru 

 aldrig i något betydligt antal. Norr om polcirkeln är den känd i 

 hela skärgården från Lofotens yttersta öar till fjordarne i Öst- 

 Finmarken. Öfverallt förekommer den dock i jemförelsevis ringa 

 antal , och den har möjligtvis förr varit talrikare än nu, hvilket, 

 enligt hvad Herr Nordvi sagt mig , också skall vara händelsen i 

 Öst-Finmarken. Sjelf iakttog jag i slutet af Juni d. å. (1872) 

 vid Gjsesvser, alldeles intill Nord-Cap, flera gånger i hafvet en 

 stor Phoca, som, enligt min öfvertygelse , var denna art; och 

 man har knappast tillräckligt skäl att antaga med Prof. Malm- 

 oren 1 ), att denna arten endast under senhösten och vintern 

 skulle visa sig i Finmarken , sedan den vandrat dit från Novaja- 

 Semlja långs kusten af Kyssland. Det på samma ställe om- 

 nämnda individet från Tromsö uppgifves vara skjutet i slutet af 

 October 1861, hvilken tid, enligt livad längre ned skall visas, 

 infaller strax efter dess yngleperiod ; och resor af en sådan ut- 

 sträckning företager knappast denna art, som bland själarne är 

 en kustform/' — ;; En af storsjälens mest bekanta yngleplatser 

 äro de nordligaste holmarne vid Froöarne utanför inloppet till 

 Trondhjemsfjorden, och denne plats är utan tvifvel den märk- 

 ligaste , ehuru knappast den ende söder om den store Folden- 

 fjorden. Egaren af dessa öar, Herr Borthen drifver jagten efter 

 dem rationelt, och har under en lång följd af år haft tillfälle 

 att iakttaga denna art under de olika perioderna af individernas 

 lif. Det är hans iakttagelser, som ligga till grund för hvad här 

 nedan anföres. I midten eller slutet af September samlas indi- 

 viderna flockvis söder- och norrifrån till Froöarne för att yngla 2 ). 

 I slutet af October begifva sig en del af dessa ankomlingar till- 

 baka, men ungefär hälften af dem stannar qvar mellan öarne 

 under vintren. Ynglandet försiggår på de yttersta och nordligaste 



1) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1863, pag. 139. 



2) Fabricius uppgifver dess yngletid till slutet af April eller början af 

 Maj; och Malmgren anför, att man vid Spetsbergen d. 31 Maj erhöll en 

 hona med fullgånget foster. Således tyckes det som yngletiden i den 

 högre norden skulle vara en annan än den vid Norges kuster. Möjligen 

 kunna de äldre uppgifterna bero på något misstag. (Lillj.) 



