708 



Fabricius och R. Brown , förekommer den både vid södra och 

 norra Grönland, och Th. Gill uppgifver 1 ), att den vid nord- 

 östra kusten af N. Amerika går ned till S:t Lorenzo-Bugten. 

 Danskarne på Grönland benämna den Bemmescel. 



I afseende på dess lefnadssätt i den högre norden få vi 

 nämna, att man iakttagit, att den håller sig ofta ensam, och 

 företager i allmänhet icke några andra längre vandringar, än att 

 den följer med drifiseo. Den brukar gerna ligga på den, men 

 stundom äfven på fast is, och det t. o. m. nära intill kusten. 

 I sednare fallet underhåller den en öppning på isen, genom 

 hvilken den stiger upp och ned, enligt Malmgren. R. Brown 

 säger deremot, att den icke sjelf tillreder någon sådan öppning, 

 utan uppsöker hål uti lös och sönderbruten is, och derföre van- 

 ligen håller sig bland sådan , eller ock bland så kallad "pack-is." 

 I vattnet är den dumdristig och nyfiken, och kommer nära intill 

 båtarne, men på isen är den mycket skygg. De gamla skola, 

 enligt Fabricius, vara tröga simmare. Dess födautgöres, enligt 

 Malmgrens iakttagelser, vid Spetsbergen förnämligast af blöt- 

 och kräftdjur. 



IL Slägtet Haliehoerus, S. Nilsson. 1820. 

 (Skand. Fauna, Däggande Djuren, l:sta uppl., pag. 376. — 1820). 



Hos det fullvuxna djuret hafva de 3:ne första kindtän- 

 derna enkel rot, och dessa kindtänders kronor är o enkelt ko- 

 niska, eller ock med föga märkbara sidotaggar. Nosen är 

 lång, så att af ståndet mellan nosspetsen och ögat är betydligt 

 mera än 2:ne gånger längre än det mellan ögat och öronöpp- 

 ningen; och nosspetsen är mer eller mindre hårig. Framom 

 pannan företer hufvudet, betraktadt från sidan, stundom in- 

 gen, och stundom en grund sänkning. — Då craniet betraktas 

 från öfre sidan, synes icke den bakre mynningen af canalis 

 infraorbitalis, till följe der af att den öfre grenen af öfverkäks- 

 benets okbensutskott helt och hållet betäcker densamma ofvantil. 

 Af ståndet mellan framkanten af mellankälisbenen och näsbenen 

 är större än detsamma mellan Öfre hörntanden och bakre kan- 

 ten af den bakersta kindtanden. Öfver ens stämmer för Öfrigt i 

 tändernas antal m. m. med föregående slägte. 



1) Proceed. of the Essex Institute, vol. V, N:o 1, Communications, 

 pag. 12. 



