722 



Gystophora cristata, R. Brown: Notes etc. of the Pinnipedia frequentiug 

 Spitzbergen and Greenland seas; Proceed. of the Zoolog. 

 Soc. of London, 1868, pag. 435.— 1868. 



BesJcr. A. Quennerstedt har å anförda stället meddelat föl- 

 jande mått. Gammal hane: Längd från spetsen af nosen till den 

 af de bakre extremiteterna 8 fot eller 2,400 mét. L. från D:o 

 till spetsen af svansen 7 f. 3 t. eller 2,190 mét. L. af främre 

 extremiteten framtill 1 f. 6 t. eller 480 mill. L. af bakre ex- 

 tremitet, i yttre kanten 1 f. 4 t. eller 420 mill. L. af svansen 

 5 5 /io t. eller 165 mill. Afståndet mellan ögonen 4 4 / 10 t. eller 

 132 mill. Afst. mellan ögat och örat 2 t. eller 60 mill. L. 

 af hufvndet 1 f. 5 t. eller 450 mill. — Gammal hona: Längd 

 fr. spets, af nos. till D:o af svaus. 6 f. 6 t. eller 1,980 mét. L. 

 af hufvudet 9 t. eller 270 mill. Afståndet mellan ögonen 3 3 /i 0 1, 

 eller 99 mill. — En ett par dagar gammal unge: Längd från 

 spetsen af nosen till D:o af svansen 3 f. 4 t. eller 1,020 mét. 



Jemte storsjälen är denne den störste af våra till denna 

 familj hörande själar. I anseende till kroppsformen utmärker 

 den sig isynnerhet genom sitt stora och breda hufvud, med 

 kort, bred och tjock nos, och med ögonen riktade till större 

 delen uppåt. Kroppen är temligen långsträckt, och föga nedplattad, 

 med största tjockleken framom midten, och baktill starkt af- 

 smalnande. Halsen är kort och tjock, men hufvudet är å sidorna, 

 till följe af sin stora bredd, tydligen begränsadt frän den. Näs- 

 borrarne äro upptill divergerande, och nosspetsen hårbeklädd, 

 men med en vertical fåra. Öfverläppen är framtill hög och utan 

 fåra, och å hvardera sidan uppsvälld och försedd med 6 rader 

 hoptryckta och vågbräddade samt brunaktiga morrhår. Ofvan 

 hvartdera ögat äro äfven några dylika borst. Hos den äldre 

 hanen är huden och den under densamma varande bindväfren 

 ofvanpå nosen och bakre hufvudet ända till midten af hjessan 

 lös och! slapp, och kan uppblåsas till en blåsa eller så kallad 

 mössa, som är aflång, på sidorna kuling, och långs midten 

 ryggad , samt framtill utsträckt nästan till ett slags kort snabel, 

 och der har ett par särskilta öppningar, som leda till näsbor- 

 rarne. Enligt Dekat 1 ) var denna blåsa hos en hane af 7 fots 

 kroppslängd 12 t. (eng. mått) lång, och 9 t, hög. Hos honan 

 kan huden på öfre sidan af nosen och hufvudet icke uppblåsas, 



1) Annals of the Lyceum of Natural Histoiy of New-York, vol. I, l:rst 

 Part, pag. 94. — 1824. 



