726 



knappt tydlige på flera än den 13:de D:o. De saknas helt och 

 hållet på ländkotorna. 



Extremiteterna: Skulderbladet är irreguliert halfmånfor- 

 migt, bredare än hos föregående slägten, och med den främre 

 delen mera utstående , så att fossa prcespinata är obetydligt 

 mindre än /. postspinata. Dess främre kant är upptill nästan 

 rät. Öfverarmbenet är likt det af föregående. Crista deltoidea 

 interna är mycket framstående, och ofvan den inre ledknappen 

 är ett foramen supracondyloideum. Tuberculum minus är högt 

 uppstående. Underarmen är lik den af föregående, men knölen 

 på midten af främre kanten af strålbenet är mera spetsig och 

 utstående. Os pisiforme är helt litet, lista fingret är det längsta, 

 och 5:te är knappt kortare än det 4:de. — Bäckenet och de 

 bakre extremiteterna för öfrigt likna dem af de föregående båda 

 slägtena. Längden af höftbenet innehålles mera än 2:ne gånger 

 i den af sittbenet och blygdbenet, och höftbenet är starkt utåt 

 böjdt, och å yttre sidan konkavt. Lårbenet är mycket kort och 

 bredt, och utan spår till trochanter minor. Dess längd inne- 

 hålles mera än 2:ne gånger i den af skenbenet. Astragalus och 

 calcaneus äro bildade på samma sätt, som hos de båda före- 

 gående slägtena, men deras bakre utskott äro icke af någon 

 synnerlig längd 1 ). — Skelettbyggnaden af denne själ är således 

 i allmänhet överensstämmande med den af våra andra Phocider. 



Tänderna: Framtänd. ~; hörntänd. kindtänd. ~; = 30. 

 De yttre fr amtän derna i öfverkäken äro mera än dubbelt större 

 än de mellersta , och ungefär af samma form , som hörntänderna, 

 blott något mera hoptryckta. De undre framtänderna äro mycket 

 små. Hörntänderna äro stora och krökta, men kindtänderna äro 

 små och glesa, och alla ungefär af samma form. Den främsta 

 och den bakersta äro något mindre än de andre. Kronan är 

 hoptryckt i longitudinell riktning, med en mer eller mindre 

 crenulerad egg långs midten, som midt på är högst, och med 

 ifrån denne utgående , mot yttre kanten divergerande fina ryggar. 

 Endast den bakersta kindtanden i underkäken har dubbel rot. 



Blåssjälen, som vid Norges vestra och norra kuster, der den 

 en och annan gång visar sig, kallas stundom Kik-Nebb, stun- 

 dom Kabbuts-Kobbe ? och stundom Klakkekal , samt af Dan- 



1) Genom Prof. F. A. Smitts godhet hafva vi haft tillfälle att taga 

 kännedom om ett skelett af en hane af denne själ, förvaradt i Zoologiska 

 Riksmuseum i Stockholm. 



