730 



skilda 3:ne slägtena, af hvilka hvartdera utgör typen för en 

 särskilt familj. Af de båda första slägtena (JEquus och Rhino- 

 ceros) har Amerika ingen lefvande vild art, då tame hästen, 

 som till Amerika blifvit importerad och der förvildad, icke kan 

 räknas såsom någon sådan, men uti Norra Amerika har man, 

 enligt J. Leidy l ) , funnit fossila lemningar från tertiär- och 

 quartär-perioderna af icke mindre än 8 arter af si. Equus, 

 och 3:ne D:o af si. Rhinoceros. Af si. Tapirus har Amerika 

 deremot, enligt Gray, 5 lefvande arter i Syd- och Central- 

 Amerika, då blott en sådan förefinnes i Gamla Verlden, neml. 

 i de sydligare delarne af Asien. 



De 3:ne hithörande familjerna kunna karakteriseras på föl- 

 jande sätt: 



1) The Extinct Mammalian Fauna of Dakota and Nebraska etc.; Jour- 

 nal of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 2:d series, vol. 

 VII, pag. 390 & 399. — 1869. 



2) I afseende på litteraturen rörande de till denna ordning hörande 

 däggdjuren få vi hänvisa till: 



d' Alton: Naturgeschichte des Pferdes. Th. 1—2. Weimar 1812—1816. 



G. Cuvier: Becherches sur les Ossemens fossiles, 3:me édit. T. 2:d, 

 l:re partie. — 1825. 



Kunz: Abbildungen sämmtlicher Pferde-Kacen , mit Bemerkungen von 

 d'Alton. Karlsruhe. — 1827. 



J. A. Wagner: Die Säugthiere etc. von Schreber, fortgesetzt; 6:ter 

 Th. Erlangen. — 1835. 



Blainville: Ostéographie. T. III & IV, 



J. E. GRAY; Catalogue of the specimens of Mammalia in the Collection 

 of the British Museum. Part III. Ungulata Furcipeda, pag. 262. Fam. 

 Equidce. — 1852. 



H. C. B. Bendz: Haandbog i den physiologiske Anatomie af dö al- 

 mindeligste Danske Huuspattedyr. l:ste og 3:die Deel. Kjöbenh. 1853 & 

 1869. (För hästens anatomi). 



Familjer: 

 1. Equidce, J. Gray. 



4 utbildade tår å 

 främre, och 3:ne D:o 

 D:o å bakre extre- 

 miteterna 



2. RhinocerotidcE , Vicq. d'Azyr. 

 (Bhinoceroti, Vicq. d'Azyr). 



3. Tapiridce, Vicq. d'Azyr. 

 (Tapirii, Vicq. d'Azyr).. 



