736 



— Å craniet innehålles näsbenens största bredd bahtill 2:ne gånger 

 eller mera i deras längd. Foramina palatina ha/va sitt läge 

 innanför de öfre kindtänderna af sista paret. Nackbenets ba- 

 silar del är hoptryckt och nedåt smal, samt med undre sidan 

 nästan plan. Underkäkens kropp eller horisontella del framom 

 den afrundade angulardelen har sin undre profilkontur rät 

 eller nästan rät. — Den l.-sta öfre oäkta kindtanden har å yttre 

 sidan 2:ne tydliga verticala ryggar. Kronan å den bakersta 

 öfre äkta kindtanden har längddimensiontn lika stor som, eller 

 större än densamma å den närmast föregående kindtanden. 

 Det å öfre kindtändernas kronor från inre sidan och bakre 

 hörnet framåt djupt ingående emaljvecket är i allmänhet vid 

 sin inre del slingrigt och något utbredt. 



De här uppgifna kännemärken hafva för ändamål att lemna 

 någon ledning vid skiljandet af hästen från åsnan. Yi anse, att 

 en beskrifning af alla de särskilta hästracerna ligger utom om- 

 rådet af här ifrågavarande arbete, och vilja derföre endast an- 

 föra de af Fitzingek uppställda stamformerna. Han har å ofvan 

 anförda ställe beskrifvit 145 särskilta hästracer, utom de som 

 förekomma i Norra och Södra Amerika samt i Australien. Dessa 

 145 hästracer härledas af honom från 5 stamformer 1 ); nemligen 

 1 från den nakne hästen (Equus nudus); 68 från den orienta- 

 liske vilde hästen eller Tarpan (Equus caballus); 34 från den 

 lätte eller snabbe hästen (Equus velox); 36 från den tunge 

 hästen (Equus robustus) ; och slutligen 6 från dverghästen eller 

 Koomrah (Equus nanus). 



Den nakne hästens ursprungliga hemland är, enligt Fitzinger, 

 okändt, men nämnde författare håller det sannolikt, att den 

 härstammar från Asien; men om det derstädes skall sökas i 

 det, inre af Arabien, i Indien, eller i mellersta Asien, är ännu 

 oafgjordt. Då den uti kroppsbyggnaden kommer närmast den 

 Arabiska racen, och dess hårlöshet utan tvifvel häntyder på ett 

 land med ett mycket varmt klimat, tyckes den mesta sannolik- 

 heten tala för det inre af Arabien. 



Den orientaliske vilde hästen eller Tarpan är utbredd öfver 

 en stor del af mellersta Asien, der den går upp i södra Sibirien 

 till den 54: de nordl. breddgraden. Vesterut sträcker sig dess 



1) Äfven Hamilton Smith Canf. st. pag. 208) antager 5 "mera primi- 

 tiva former", men dessa äro, åtminstone till hufvudsaldig del, grundade 

 på färgen. 



