739 



gångna hästracerna upptages först "den Svenske hästen" (Equus 

 velox suecicus) , som tillhör norra Europa , och är utbredd öfver 

 både Sverige och Norge. Såsom typ för den Svenske hästen 

 uppställer han den Lappländske hästen , och den så kallade pudel- 

 hästen, hvars höjd i allmänhet endast är 4 fot 3 tum (Tyskt 

 mått), stundom något mera och stundom något mindre. Färgen 

 är merendels gråbrun eller musgrå, med mörkare extremiteter, 

 och med en mörk "åF eller streck långs ryggen; men för öfrigt 

 är färgen föränderlig. 



Den" tunge hästen (Equus röbustus), som är utmärkt genom 

 mycket grof byggnad , och vanligen genom betydlig storlek (5 — 6 

 fots höjd och deröfver), och för hvilken den Franske Ardenner- 

 hästen, den Normandiske hästen och den Engelske kärrhästen 

 (den störste af dem alla) kunna betraktas såsom typer, före- 

 kommer icke i vildt tillstånd , och äfven denne synes oss derföre 

 svårligen kunna betraktas såsom någon ursprunglig stamform. 



Dverghästen eller Koomrah (Equus nanus) är den minsta 

 af alla formerna , och förekommer ännu i vildt tillstånd i skogiga 

 bergstrakter uti en icke obetydlig del af norra och mellersta 

 Afrika, dock i allmänhet mera vesterut i denna verldsdel; och 

 torde derföre möjligen kunna betraktas såsom en ursprungligen 

 skild art eller stamform. Dess höjd är 3 fot 4—6 tum (Tyskt 

 mått). Dess hufvud är kort och tjockt, med bred panna, höga 

 kinder, något litet konkav näsrygg och afsmalnande samt till- 

 spetsad nos. Öronen äro jemförelsevis stora och breda. Manen 

 är ojemn och föga tät, men dock lång. Kroppen är undersätsig 

 och tjock, med föga sänkt rygg, och låg manke, men högre 

 och bredare länd. Halsen är kort och hög, men tunn. Extre- 

 miteterna äro korta och starka, men smala, med små aflånga 

 hornvårtor, korta karleder och små och något aflånga hofvar. 

 Håret är glatt åtliggande, men det på pannan är ända till ögo- 

 nen ulligt. Svansen är från basen flera tum långt försedd med 

 kort hår. Färgen är enfärgadt rödbrunaktig, eller askegrå, eller 

 hvit. Manen och det långa svanshåret äro svartaktiga, då krop- 

 pens färg är rödbrunaktig. Iris är ljusbrun 1 ). Ännu under slutet 

 af Eomerska väldet synes Koomrah hafva haft en vida större 



1) Den beskrifves af Hamilton Smith (Jardine's Naturalists Library, 

 Mammalia, vol. Yl, pag. 294, pl. 16) under namn af Koomrah och Equus 

 hippagrus. Denne författare uppgifver för den vilde Koomrah endast den 

 rödbrunaktiga färgen. 



