746 



underkäkshalfvorna äro framtill hopsmälta, så att suturen för- 

 svunnit. Å hvardera sidan framtill hafva de ett foramen nientale, 

 nästan midt för hakvinkeln. 



Tungbenets kropp har genom sammanväxning med de bakre 

 hornen ett gaffelformigt utseende. De främre hornen äro af en 

 betydlig längd, och bestå ursprungligen af 3:ne ben, af hvilka 

 det främre , som är helt kort (cornu minus eller os ceratohyoi- 

 deum) är fästadt på en knöl vid gränsen mellan kroppen och 

 det bakre hornet. Mellan detta och det bakersta benet är ett 

 mycket kort os epihyoideum. Det bakersta benet (os stylohyoi- 

 deum) är långt, hoptiyckt, och baktill med 2:ne utskott, af 

 hvilka det längre och tjockare med ett brosk är fästadt vid 

 proc. styloideus å bulla ossea. O. stylohyoideum är något längre 

 än den öfre kindtandraden. 



Bålen: Halskotorna, med undantag af atlas, äro af en 

 temligen långsträckt form, samt opisthocoeliana, d. v. s. med 

 kroppens främre ända konvex, och med den bakre konkav. 

 Långs undre sidan af kroppen hafva de en köl, som baktill 

 ändar uti ett hypapophysialutskott. På 6:te och 7:de är denne 

 köl mindre utbildad, och saknar nämnde utskott. Atlas, som 

 saknar neuraltagg, har sidoutskotten medelmåttigt stora, och i 

 yttre kanten tvärt och något snedt afrundade, och vid basen 

 med 2:ne foramina — af hvilka det ena fram- och det andra 

 baktill — samt å undre sidan konkava. Från det främre foramen 

 går en kanal, som genomborrar den öfre bågen. Den undre 

 har närmare sin bakre kant ett hypapophysialutskott. Epistropheus 

 har särdeles långsträckt kropp, och en lång men icke hög neural- 

 tagg, som baktill har bred och konkav kant. Tandutskottet 

 är icke långt, men bredt, och upptill med en skarp uppstående 

 kant å hvardera sidan, och mellan dessa kanter är det icke 

 konkavt, utan nästan plant, eller något uppstående. De följande 

 3:ne halskotorna hafva i stället för neuraltagg en långsgående, 

 baktill något utbredd kam, men på 6:te och 7:de hals- 

 kotorna är denne utbildad till en låg neuraltagg, som på den 

 förra är rudimentär, och har sitt läge nära bågens främre kant. 

 6:te och 7:de hafva kroppen kortare än de föregående, och 

 den förre är, såsom vanligt, utmärkt genom sina stora parapo- 

 physer, samt den sednare genom saknaden af dessa såväl som 

 af hålet för arteria vertebralis. Denna sednare har vanligen å 

 öfre sidan af sina postzygapophyser tydliga spår till metapo- 



