762 



skada, som de anställde å böndernes åkrar och ängar, långt förut blifvit 

 till spillo gifna af Kon. Fredriks efterträdare i regeringen. — Vildsvinet 

 förekommer ännu i nere trakter af Tyskland , t. o. m. i det nordliga , i 

 Frankrike. Spanien, Italien, Ungern, södra Kyssland, Grekland, Turkiet, 

 och i hela mellersta Asien, från Kaukasien, Syrien och Persien ända till 

 Baikal, Altai och Amur »), och söderut till Himalaya, och enligtfBLASius och 

 Fitzinger, äfven i norra Afrika. I mellersta Europa går det upp till 55:te 

 nordliga breddgraden. 



De hålla sig i täta skogssnår och bland buskar i skogiga , och ofta i 

 sumpiga trakter. De ändra ej sällan vistelseort i mån af tillgången på föda. 

 Om dagen ligga de , isynnerhet honorna och grisarne , dolda i en gemensam 

 uppbökad håla i något skogssnår, som är bäddad med mossa, löf och qvistar. 

 De äro ilskna, och de äldre fargaltarne och stundom äfven suggorna äro 

 ganska farliga, då de blifva förfördelade. De rusa då ej sällan blindt till 

 anfall , och hugga till höger och venster med sina stora betar, samt tillfoga 

 djupa och stundom dödliga sår. Honor och ungar träffas ofta i flock , men de 

 äldre hanarne merendels ensamme. De para sig i December och Januari 2 ), 

 och lefva i polygarai, och de äldre hanarne äro under denna tid i häftig 

 strid med hvarandra om honorna. Dessa gå drägtiga i 17 veckor, och föda 

 i slutet af Mars eller i April 4—12 ungar eller grisar, som hafva den ofvan 

 anförda färgteckningen. — Deras födoämnen utgöras för det mesta af 

 vegetabilier, såsom säd, ollon, gräs, örter och rötter af diverse växter, 

 men äfven af animaliska ämnen, såsom insekter, maskar, sniglar, m. fl. 

 Deras förmåga att böka i jorden är utomordentlig, och trynbenet är derföre 

 af betydlig storlek. I samband dermed står utan tvifvel äfven den starka 

 utsträckningen bakåt af pars occipitalis å nackbenet. Deras läten: grym- 

 tande och skrikande, likna fullkomligt tamsvinets. 



Sus scrofa domesticus, Erxleben. 1777. 

 Tamsvinet. 



Craniets öfre profil-kontur företer en mer eller mindre 

 stark sänkning vid främre delen af pannbenen. Den bakerste 

 kanten af nackekammen sträcker sig icke bakom foramen ma- 

 gnum eller condyli occipitdles. Craniets höjd baktill, med in- 

 begrepp af underkäken , -utgör betydligt mera än hälften af dess 

 största längd. Ben bakersta öfre kindtanden har sin bakre 

 kant under eller bakom den främre orbitalkanten. Då craniet 



1) G. Rådde: Bullet. de 1'Acad. Imp. des Sc. de St. Pétersb. 1862, 

 pag. 54; och Th. W. Atkinson: Travels in the reg. of the Upper and 

 Lower Amoor, pag. 500, 501 & 522. 



2) Linné anförer i sin Öländska Resa, pag. 49, att en jägare på Öland 

 för honom uppgifvit, att vildsvinen derstädes para sig i October, och gå 

 drägtiga i 16 veckor, 



