763 



betraktas från sidan, liggande i sitt rätta läge på underhaken, 

 synes en del af processus paramastoideus bakom underkäken. 

 — Ben 4:de of re oäkta kindtanden sträcker sig med sin inre 

 sida icke så långt inåt, som den följande l:sta äkta D:o. 



Fitzinger x ) har beskrifvit 54 olika racer af tamsvin , som 

 han anser böra härledas från det vanliga vildsvinet. Dertill 

 höra, enligt honom, de äldre Europeiska och de Nordasiatiska 

 racerna.? De Sydasiatiska, Australiska och Afrikanska tamsvinen 

 härledas deremot från fem andra skilda arter, och enligt den 

 framställning af de vilda Sydasiatiska svinarterna, som J. E. Gray 

 lemnat, böra de sannolikt härledas från ännu flera. Då de sär- 

 skilta arterna hafva förmågan att tillsammans alstra en aflings- 

 duglig af komma, och denna åter blifvit croiserad på diverse 

 olika sätt, så har deraf blifvit en följd, att de ursprungligen 

 olika arterna och racerna af tamsvin blifvit hoptrasslade till en 

 gordisk knut. En och annan race , som stundom bibehållits tem- 

 ligen ren, kan emellertid igenkännas. Så är t. ex. förhållandet 

 med det redan för Brisson och Linné bekanta s. k. Chinesiska 

 svinet, utmärkt genom sitt lilla hufvud med små öron, sin 

 tjocke, trindlagde och tunnhårige, eller ursprungligen nästan 

 nakne kropp , med bred och något nedböjd rygg , och små korta 

 ben. Denna race har ett kort och litet cranium , med korta tår- 

 ben och starkt uppstigande och bred panna, och med nackhålet 

 utskjutande bakåt; och de svin, som äro uppkomna genom en 

 croisering med den, kännas merendels från de hos oss äldre ra- 

 cerna -genom karakterer å craniet, som mer eller mindre starkt 

 tendera till dess cranieform, och vanligen visar der sig en så- 

 dan tendens äfven i den yttre kroppsformen. Vår äldsta race, 

 eller det så kallade skogs svinet' 1 ), som vi redan ofvan kortligen 

 karakteriserat, och som för 30 — 40 år sedan hos oss var det 

 allmännaste svinet , och ännu i en del skogstrakter är det, visar 

 en märkbar tendens både i formen af kroppen och af craniet till 

 vildsvinet, samt afviker i flera delar betydligt från den race, 

 som af Fitzinger beskrifves under namn af Sus Scrofa macrotis 

 suecica. Det har t. ex. en kort och hoptryckt kroppsform, och 

 korta och alldeles upprätt stående öron, och stundom hafva vi 



1) Sitzungsber. der Kais. Akad. d. Wiss. zu Wien, mathem. naturwiss. 

 Classe, XXIX. Bd. pag. 361. - 1858. 



2) Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl. , pag. 452. 



