768 



konvexa, samt vid spetsen utifrån snedt tillspetsade, och nå 

 nästan lika långt fram, som mellankäksbenen. — Underkäkens 

 båda sidohälfter äro tidigt framtill sammansmälta. Deras hori- 

 sontella del är tjock samt konvex både å yttre och inre sidorna. 

 Deras uppstigande del är mycket tunnare, och bildar en föga 

 trubbig vinkel med den förre. Angulardelen är afrundad, och 

 kronutskottet är litet, samt höjer sig föga öfver ledknappen. — 

 Tungbenet, som är mycket olikt det af de andra klöfdjuren, har 

 de främre hornen långa och smala, samt bestående af 2:ne le- 

 der, af hvilka den första är väl ossifierad, men den andra (os 

 styldhyoideum) är främst broskartad, och derefter förbenad, samt 

 med den något tjockare, men enkla bakre ändan af benet genom 

 ett kort brosk fästad vid processus styloideus på tinningbenet. 

 De bakre hornen äro kortare, men mycket bredare, och sam- 

 mansmälta med tungbenskroppen , och bära i spetsen hvartdera 

 ett kort brosk. 



Bålen : Halsens kotor såväl som bröstregionens och en del 

 af ländens aro utmärkta derigenom att deras neuralbåge å hvar- 

 dera sidan har ett hål, hvarigenom går en öfre afdelning af 

 spinalnerverna. På halskotorna har detta hål sitt läge närmare 

 främre kanten af bågen, och på den 7:de af dem finnas stun- 

 dom 2:ne sådana hål : ett närmare främre, och ett närmare bakre 

 kanten. På de främre och mellersta bröstkotorna är det beläget 

 å bågens midt, men på de bakre bröstkotorna och på länd- 

 kotorna finnes det nära bågens bakre kant. Alla halskotorna, 

 med undantag af atlas, hafva neuraltagg, som på denna dock 

 är antydd genom en stark knöl, och som på den 7: de är sär- 

 deles hög. Atlas är utmärkt från den af Pecora dels derigenom 

 att den är kortare , dels derigenom att dess sidoutskott, som hafva 

 yttre kanterna starkt divergerande bakåt, hafva i bakre kanten 

 ett hål för arteria vertebralis, och slutligen dels derigenom att den 

 har ett starkt utbildadt hypapophysialutskott. Epistropheus ut- 

 märker sig derigenom att dess neuraltagg höjer sig betydligt 

 baktill, och derigenom att dess tandutskott är koniskt. 3:dje 

 — 6:te halskotornas parapophyser äro stora, och, såsom vanligt, 

 allra störst på den 6:te, der de hafva en nästan oval form. 

 Spår till dem förefinnas någon gång äfven på den 7:de. Dessa 

 kotors neuralbågar äro smala upptill, så att der äro stora öpp- 

 ningar dem emellan, för att underlätta halsens böjning uppåt. — 

 Bröstkotorna äro vanligen 14, och ländkotorna 5, men någon 



