770 



refben äro fastade. Den derefter följande närmaste och i början 

 skilde leden är något hoptryckt, och upptill försedd med en 

 skarp kant. De derpå följande lederna äro breda, men proc. 

 ensiformis är bakåt afsmalnande, och bär i spetsen ett litet 

 brosk. 



Extremiteterna : Skulderbladet är subtriangulärt , med 

 det främre öfre hörnet afskuret, med spina scapulm saknande 

 acromion, om än stundom företeende spår dertill, samt å midten 

 försedd med ett starkt bakåt riktadt utskott. Dess hals är tem- 

 ligen smal och lång , och proc. coracoideus är liten , och fossa 

 prcespinata är mindre än /. postspinata. Öfverarmbenet liknai 

 mycket det hos Pecora , men kännes från detta derigenom ati 

 dess öfre ända såväl som corpus äro hoptryckta, och den förra 

 har sin främre sida tvärt afrundad, och på sidorna begränsad 

 af både crista deltoidea externa och interna, af hvilka den 

 sednare sträcker sig längst ned, samt slutligen derigenom ati 

 tuberculum majus upptill har 2:ne genom en vid bugt åtskilda 

 knölar. Fossa anconcea är mycket djup, och skiljeväggen mellan 

 den och fossa anterior är ej sällan genombruten. Tuberculum 

 majus är mycket högre än både caput och t. minus. Under- 

 armens båda ben äro ungefär lika mycket utbildade samt fulll 

 distinkta, om de än hos äldre individer äro hoplödda vid båda 

 ändarne. De äro båda jemförelsevis korta. Strålbenet är myckel 

 kortare än armbågbenet, samt starkt böjdt och något vridet. 

 Dess bakre sida är långsåt snedt och grundt konkav der den 

 är tryckt intill armbågbenet. På dess öfre ända har det 3:ne 

 ledytor för articulationen med öfverarmbenet, och af dessa äro 

 de 2 yttre tillsammans ungefär lika stora som den innersta. 

 Underarmen har, liksom hos Pecora , 3:ne sneda och något sling- 

 riga ledytor på sin nedre ända, men af dessa förefinnas nästan 

 endast de 2:ne inre på strålbenet, och på detta blott en ytterst liten 

 del af den 3:dje eller yttersta, som nästan hel och hållen har sitt 

 läge på armbågbenet, då deremot hos Pecora omkring hälften 

 af denna sistnämnda ledyta tillhör strålbenet. Detta ben är hos 

 här ifrågavarande djur (svinet) mycket tjockt vid sin nedre ända. 

 På bakre sidan af dess öfre ända är en hoptryckt knöl, som passar 

 in uti en grop på armbågbenet, motsvarande fossa sigmoidea minor, 

 och hvarest båda benen med tiden hoploddas. A armbågbenet, som 

 är starkt böjdt, och nedåt något vridet, är armbågsutskottet mycket 

 stort och långt, samt baktill tjockt. Handlofven består af 8 ben, 



