780 



Det är merendels endast hanen , som är försedd med horn ; 

 och blott honan af renen är hornbärande. Hos de unge hanarne 

 börja hornen ofta framkomma under första vintren, eller innan 

 de ännu äro ett år gamla, ehuru dessa horn stundom icke äro 

 fullbildade förr än sedan de fyllt ett år. Tiden för de särskilta 

 horngenerationernas stigande utveckling är ofta olika för olika 

 arter. Så t. ex. äro hornen fullbildade hos råbocken , då han är 

 omkring 3 år gammal, om de än då ännu icke fått sin största 

 storlek; och hos kronhjorten äro de icke fullt utbildade eller 

 hafva erhållit sin fulla storlek och fulla antalet taggar förr än 

 vid 12 — 15 års ålder, eller möjligen i fritt tillstånd ändå sed- 

 nare. Den betydliga storleken af de subfossila hjorthornen talar 

 för detta sednare, emedan hjortarne under den långt aflägsna 

 tiden fingo lefva tills de ernådde sin fulla utveckling, hvilket 

 deremot sällan numera är händelsen i Europa. Hornen förete 

 för öfrigt, såsom kändt är, en mängd vexlingar både i form och 

 storlek hos olika arter inom hjortfamiljen, så att i allmänhet 

 hvarje art har sin egna hornform. Hos en del bibehålla de 

 ständigt formen af enkla taggar, men hos de flesta har endast 

 den första horngenerationen denna form. 



Hornen utvecklas på ändarne af 2:ne utskott från pann- 

 benen, som benämnas rosenstockar, och som motsvara de ut- 

 skott , med hvilka hornqvickarne hos de boskapsdjur, hvars horn 

 hafva hornslidor, äro sammanvuxna. Kosenstockarne börja visa sig 

 såsom ett par små knölar på pannbenet (tubera frontalid) , och 

 höja sig så småningom till dess de fått sin tillbörliga höjd, 

 hvilken för olika arter kan vara ganska olika. De äro alltid 

 omslutne af huden. Till deras ändar gå långs deras yta och 

 under den dem betäckande huden flera betydliga arterer, som, 

 till större delen' åtminstone, komma från de yttre grenarne af 

 carotis externa nemligen arteria temporalis enligt Berthold, 

 och som tillföra det material, hvaraf hornen bildas. Dessa ar- 

 terer beledsagas af vener. Hornbildningen börjar ej förr än ro- 

 senstockarne erhållit sin fulla längd 2 ). Första anlaget till hornet 

 visar sig på rosenstockens ända såsom en mjuk och mörk kärl- 

 rik valk eller dyna, som är betäckt af en tunn och i början 

 naken, och sedermera något fastare och hårbevuxen hud. Från 

 denne valk eller dyna utvecklas sedermera hornet med betydande 



1) Enligt BONSDORFF OCh SOEMMERRING. 



2) Enligt Max Schmidt. 



