800 



något mindre smärt och högrest än den af kronhjorten, med 

 jemförelsevis något kortare extremiteten Ryggen är nästan våg- 

 rät, och med en sänkning vid halsens bas. Hufvudet är jemfö- 

 relsevis kortare och baktill tjockare än hos kronhjorten , och de 

 långa och tillspetsade öronen äro längre än halfva hufvudet. 

 Framom ögonen äro distinkta tårgropar. Det nakna rhinariet 

 ungefär likt det af föregånde. På nacken äro håren framåt rik- 

 tade. Klöfvarne äro hoptryckte och spetsige. Å yttre sidan af 

 metatarsen, ofvan dess midt och närmare bakre kanten är en 

 borste af annorlunda riktade hår. Svansen, som med håren 

 räcker nedom bukkanten, har temligen lång härbeklädnad, som 

 vid dess spets bildar en tydlig hårqvast. Haren på kroppen äro 

 finare och icke så spröda som hos föregående. — Färgen är under- 

 kastad åtskilliga vexlingar. Under sommaren är den ofvan och 

 på sidorna gulbrunaktig eller rödbrunaktig, med ett mörkt 

 svartaktigt eller brunaktigt band frän skuldrorna långs midten 

 af ryggen ända till svansen, och på hvardera sidan infattadt af 

 en rad hvitaktiga fläckar. Öronen äro inuti hvitaktiga. På kropps- 

 sidorna äro långsgående rader af hvitaktiga fläckar, och långt 

 nere ett ljust, hvitaktigt långsgående och bugtigt band, som 

 baktill böjer sig uppåt låret. Under detta äro sidorna ljust 

 rostgulaktiga. Öfre sidan af nosen och pannan mörkt brunaktiga. 

 Undre sidan af halsen, bröstet och buken hvitaktiga. Svansen 

 ofvan svart och under hvit. På sidorna af anus en hvit spegel, 

 som framtill är begränsad af ett svart band. Under \intren är 

 den ofvan och på sidorna gråaktig, med rostbrun anstrykning 

 på ryggen, stundom med otydliga hvitaktiga fläckar. En gam- 

 mal hane, skjuten i December, och från Öland, har sidorna af 

 hufvudet , halsen ofvan och på sidorna , bogarne och nedre delarne 

 af kroppssidorna gråaktiga. Eyggen är gulbrun med svag grå- 

 aktig anstrykning, med det svarta bandet och de hvita fläck- 

 raderna tydliga. Extremiteterna äro å yttre sidan blekt grågul- 

 aktiga, och hårborsten på de bakre är gulhvit. Ett brunt band 

 tvärs öfver nosen bakom näsborrarne. De unge hafva det mörka 

 bandet långs ryggen mindre tydligt. — Den varierar, och är 

 stundom svartbrunaktig eller svartaktig, och stundom nästan 

 rent hvit, med eller utan någon isabellfärgad anstrykning. 



Hornen, som hos de gamla hanarne äro stora (hos en 

 mycket stor hane 1 fot 9 t. långa i rät linia, och med basen 

 ofvan rosenkransen 6 t. i omkrets) äro utmärkta derigenom att 



