801 



de å sin nedre del äro trinda och knottriga, och å den öfre 

 skofvelformigt utbredda, med en ögontagg, en midteltagg, och 

 åtskilliga taggar i öfre och bakre, och sällan i främre, kanterna 

 af den utbredda delen, och stundom en tagg baktill midtemot 

 midteltaggen. Han-kalfven erhåller under våren följande året efter 

 det, då han blifvit född, en enkel spets. Efter den derpå föl- 

 jande fällningen, d. v. s. då han är i 3:dje året, erhåller han 

 horn med ögontagg, och efter den 2:dra fällningen (i 4:de året) 

 sådana med midteltagg, och då börjar vanligen en antydning 

 till den öfre hornändans utbredning visa sig, med en eller ett 

 par smärre taggar i bakre kanten nära spetsen. Efter 5:te året 

 visar sig kronan utbredd, och tilltager sedermera efter hvarje 

 fällning alltjemnt i storlek och taggarnes antal. Den ofvan om- 

 nämnde gamle hanen, från Ottenby på Öland, har 8 taggar å 

 hvartdera hornet, och hornens nedre del är något kantig. Det 

 venstra hornets ögontagg har 2:ne spetsar, och samma horn har 

 baktill midtemot midteltaggen en lång tagg, som är skild från 

 den utbredde delen. Å båda hornen är der ofvan ögontaggen 

 en utstående knöl, såsom en antydning till en istagg. Hornen 

 äro af brunaktig färg, och af betydlig tjocklek, enligt ofvan 

 anförda mått. Stundom saknas ögontaggen, och vi hafva icke 

 sett någon uppgift om någon istagg, så att den torde alltid 

 saknas. Hornen fällas i April eller Maj *). 



Skelettet. Craniet: Det af den store hanen har längden 

 9 8 / 10 tum eller 294 mill. , och bredden 4 7 / 10 t. eller 141 mill. 

 Dess form är ej så långsträckt som den af craniet af kronhjor- 

 ten, och det kännes lätt från dennes dels derigenom, och dels 

 genom de bredare näsbenen. Processus paramastoidei äro vis- 

 serligen stora och breda mot basen, men icke af någon synner- 

 lig längd, och de äro något framåt böjde. Nackbenets basilar- 

 del har längden mindre än bredden baktill öfver de dervarande 

 knölarne, och den är föga eller icke afsmalnande framåt, samt 

 har icke någon tydlig köl långs midten af sin undre sida. Fo- 

 ramen magnum är något bredare än högt. BulJce ossece äro 

 rundade, och icke hoptryckta, och vid deras främre hörn med 

 ett kort och obetydligt utskott. Processus postglenoideus stöter 

 intill eller nästan intill basen af den tubformade yttre öron- 

 öppningen, och omsluter här en kanal, som går utåt och myn- 



1) Se härom Max Schmidt i "Zoologische Garten", VILer Jahrg. (1866), 

 pag. 51. 



