811 



stående. Benet är härigenom något snedt. De bakre små tårna 

 hafva 3:ne phalanger, af hvilka den l:sta är liten och smal, 

 men här förmärkes icke något sidometatarsalben. 



Kådjuret har hos oss sitt egentliga hem i södra och mel- 

 lersta Skåne, der det genom enskiltes omvårdnad fått tillfälle 

 att föröka sig, och hvarifrån det på sednare tiden, och stundom 

 genom utplantering , spridt sig dels till norra Skåne och dels 

 till de andra landskapen i Götaland, hvarest det dock, med 

 undantag af de sydligare, endast visar sig såsom en tillfällig 

 gäst, eller ock såsom en från djurgårdar utkommen flykting. 

 Enligt C. Wacklin *) har det fått ett stamhåll i en fredad jagt- 

 mark i närheten af Wexiö i Småland. Uti "Årsberättelse för 

 1871—1872, afgifven af Styrelsen för Södra Smålands Jagtför- 

 ening" 2 ) uppgifves, "att rådjuren fortfarande äro i stark tillväxt" 

 derstädes, och man kan således antaga, att der i södra Småland 

 numera bildat sig en god stam för deras vidare utbredning emot 

 norden. I öfverensstämmelse dermed har H. Gadamer ungefär 

 vid samma tid gjort den iakttagelsen 3 ) , att rådjuren tyckas vilja 

 fatta fast fot äfven i norra Småland. Enligt G. A. Tiselius 4 ) 

 visar sig rådjuret stundom i de sydligare delarne af Kalmar län 

 i trakten af Kalmar, ehuru det derstädes numera icke lär hafva 

 något fast stamhåll. För något öfver 40 år sedan skulle det der 

 hafva varit talrikt. Uti Sv. Jägareförbundets Nya Tidskrift, 5: te 

 årgången (1867) pag. 41, omnämnes, att rådjur blifvit iakttagne 

 i norra delarne af Kalmar län, nemligen i Södra Tjusts härad. 

 Uti samma tidskrift, 4:de årg. pag. 55, har Osc. Dickson lemnat 

 den uppgiften , att han "uti Aspereds dälder, midt emot Jonsered", 

 i trakten af Göteborg, 1864 och 1865 utplanterat en del rå- 

 djur, och uti tidn. Nya Dagligt Allehanda, 1871, N:o 263, an- 

 föres, att rådjuren derstädes förökat sig så, att i skogarne der- 

 omkring då skulle hafva förefunnits ett antal af 60 — 70. Man 

 har således skäl till den förmodan, att äfven på detta ställe är 

 ett godt stamhåll för rådjuren, hvarifrån de vidare kunna ut- 

 breda sig till de mellersta delarne af landet, om de endast få 



1) Sv. Jäg.förb:s Nya Tidskr. , 6:te årg. pag. 221. — 1869. 



2) Sv. Jäg.förb:s Nya Tidskr., 10:de årg. pag. 179. 



3) 1 samma tidskr. samma årg. pag. 26. 



4) Bidrag till kännedom om Östra Smålands Vertebratfauna , Akad, 

 Afh., pag. 15. - 1868. 



