838 



emellan 1 ). Det främre kanonbenet är temligen bredt, samt 6 t. 

 eller 180 mill. långt. Dess condyli sitta icke särdeles nära in- 

 till hvarandra. Långs bakre sidan har det en djup ränna, och 

 den yttre sidokanten vid denna är föga mera utstående än den 

 inre. Fåran långsåt dess främre sida är föga märkbar. De upp- 

 till tillspetsade sidometacarpalbenen räcka ej upp till kanonbenets 

 midt 2 ). — Bäckenet är 1 fot eller 300 mill. långt. Den grop, 

 som finnes å undre sidan af höftbenets kropp framom acetabu- 

 lum är ej djup. Ofvan den rygg, som upptill begränsar denna 

 grop, är nära intill acetabuhim en annan djup grop. Afståndet 

 mellan främre kanten af acetabidum och främre D:o af höftbenet 

 är litet kortare än det mellan förstnämnde kant och den bakerste 

 kanten af sittknölen. Lårbenet är 9 4 /i 0 t. eller 282 mill. långt. 

 Ofvan dess yttre ledknapp och vid gränsen mellan de bakre och 

 yttre sidorna är en stor grop, hvars främre sida är särdeles rug- 

 gig. Skenbenet är 9 8 /i 0 t- eller 294 mill. långt, samt nedtill 

 något plattadt. Det bakre kanonbenet är 8Vi 0 t. eller 252 mill. 

 långt, samt hoptryckt, och med en djup ränna långs bakre sidan, 

 och den kant, som begränsar denna ränna utåt, är mycket mera 

 utstående än den inre D:o. Långs främre sidan har det äfven- 

 ledes en temligen djup ränna, som sitter snedt, derigenom att 

 den kant af benet, som begränsar den inåt, är mycket mera 

 framstående än den yttre. Inga sidometatarsalben förefinnas. 



Tänderna: De äkta kindtänderna sakna knölar i de bugter, 

 som å de öfre förefinnas i midten af den inre, och å de undre 

 i midten af den yttre sidan af kronorna. Framtänderna äro små, 

 och de 2:ne mellersta hafva kronan något, men icke mycket 

 bredare än den på de närmast intill dem varande. De öfre hörn- 

 tänderna äro små, men forefinnas hos bada könen. 



Anm. Den på Spetsbergen förekommande renen är, enligt hvad som 

 ofvan blifvit anfördt, mindre än tamrenen, och följaktligen ännu mindre än 

 vildrenen. Detta har utan tvifvel sin grund dels uti den insulära och dels 

 uti den hyperboreiska beskaffenheten af denna local. Eenen är här inskränkt 

 till ett mindre utrymme , och dels denna omständigheten och dels det hårda 

 klimatet, med den långe och mörke vintren, som under större delen af 

 året hotar dess tillvaro med tillintetgörelse , och hvarunder den , såsom A. J. 



1) En sådan sammansmältning hafva vi icke iakttagit hos våra andra 

 hjortarter. 



2) Enligt Cuvier, finnas äfven spår till de öfre ändarne af sidometa- 

 carpalbenen. Vi hafva icke funnit dem å de af oss undersökta skeletten. 



