842 



sands stift, så har den dock isynnerhet sitt egentliga hem på 

 de stora sammanhängande högfjellen, der snön ligger under hela 

 sommaren. Den är emellertid här merendels i rörelse, och dröjer 

 sällan länge på ett ställe, utan vandrar från en trakt till en 

 annan, sökande passande näring. - Inom Gamla Verlden före- 

 kommer vildrenen dessutom i de nordligare delarne af Finland, 

 i Eyska Lappland och norra delarne af Kyssland, i Sibirien, 

 Ivamtschatka och Mongoliet, samt på Spetsbergen och Novaja- 

 Semlja. Uti Eyssland går vildrenen ända ned i Nowgorodska 

 och Kasanska guvernemangen, i det förra, enligt J. F. Beapt ), 

 till 59:de nordliga breddgraden, och i det sednare t. o. m. till 

 den 52:dra D:o D:o, enligt J . A. Wagner 2 ). Pallas») nppgifver 

 dess förekomst i östra Kyssland vid noderna Karna och Ute. 

 Dess utbredning här följer sträckningen af de Uralska Bergen. 

 I Sibirien har den en särdeles vidsträckt utbredning, och förekom- 

 mer söderut till trakterna omkring sjön Baikal och de Mongo- 

 liska bergen, enligt Georgi och Pallas, och i de mest östra 

 delarne ända ned till floden Amur, enligt J. F. Brandt*), Arthur 

 Nordman 5 ), och G. Rådde 6 ). - I Nya Verlden förekommer 

 vildrenen på Grönland, och de nordligare delarne af Norra Arne 

 rika för öfrigt, der den är utbredd genom Labrador och Canada 

 till norra delarne af Förenta Staterna. I nordvestra delarne af 

 Norra Amerika går den, enligt J. F. Brandt, ned till 56:te nord- 

 liga breddgraden, då den deremot i nordöstra delarne af samma 

 verldsdel går ned till 45:te D:o. 



Såsom i Skandinavisk Fauna uppgifves, har renen fordom 

 haft en mycket vidsträcktare geografisk utbredning än nu. De 

 horn och ben af den , som man funnit uti bengrottor, i mergel 

 och i torfmossar m. fl. st. uti qvartära bildningar både i norra, 

 mellersta och södra Europa, bevisa, att den under en aflägsen 

 forntid varit utbredd öfver hela denna verldsdel. Dess förekomst 

 har dock sträckt sig ännu längre i söder, och H. B. Tristram 

 har funnit tänder och ben af den uti en breccia på Libanon i 



1) Der Nördliche Ural, etc. Suppl. Bemerkungen iiber die Wirbelthiere 

 des nördlichen europeischen Eusslands, pag. 46. 



2) Schrebers Säugthiere, Supplem. 4:te Abth. pag. 346. 



3) Zoographia Ro-sso-Asiatica, vol. I, pag. 207. 



4) Anf. st. 



5) Ueber den Fischfang und die Jagd der ara Amur wohnenden (jilja- 

 ken; Bullet. de la Société Imp. des Naturalist*» de Moscou. 1861, Nio 3. 



6) Bullet. de 1'Acad. Imp. des Sciences de St. Pétersb. T. IV (1862), 

 pag. 54. 



